I . ,( I 



átnózete is elegnndo volt volna arra. Iioj^a lon- 

 tossáfíot tulajdonítson irodalmi liagyatékának, 

 liuzditson annak földolgozására. Mert eltekintve 

 attól, liogy Németországnak akkoriban alig volt 

 nevesebb ornitbologusa, a kivel Petényi ne le- 

 velezett volna, voltak neki összekíittetései az 

 ú. n. i'U'rmészelfilozőfufok« iskolájával is; még 

 pedig egyfelől Okén LöRiNczczel [177í) — 1851) 

 másfelöl Geoffroy de Saint HiLAiRErel (1772 — 

 1844) CuviER ellenfelével; és örökös kár, hogy 

 a levelek, a melyek lS65-ben még megvoltak, 

 azóta lappanganak — lia el nem vesztek.^ 



Már ezen a helyen is biztosan lehet azt a té- 

 telt fölállítani, hogy Petényi J. S. irodalmi ha- 

 gyatékának azért maradt meg mind e mai napig 

 a maga tudományos becse, mert a ffonricszef- 

 fllozó/mok» iskolájához tartozott ; ugyanahhoz, 

 a mely hosszú elnyomatás után DARwranal 

 életre kelt és ma uralkodóvá vált. 



Legyen szabad, hogy lehető legrövidebben 

 vázolhassam az alakulások menetét; és ha e 

 közben ismert dolgokat is elő kell sorolnom, 

 teszem azért, mert ezek nélkül az összefüggést 

 kimutatni lehetetlen. 



A kiindulás pontja Linné, ki az eredcli'c nézve 

 dogmatikus álláspontot foglalt el, melyet nagy 

 szabatossággal így fejezett ki : « Species tot sunt 

 diversa;, quot diversas formas ab initio creavit 

 infinitum ens». 



Evvel elterelte iskolájának figyelmét az ereilet 

 kutatásától: de anmil inkáhb reáterelte az ala- 

 kiságra; annyival is inkább, minthogy meghatá- 

 rozó és rendszerező eljárása tökéletesen szaba- 

 tosnak látszott; sőt megdönthetetlennek, mert 

 hiszen sarokköve az alakok állaíuiónágára, vnl- 

 lozatiansrígdra volt fektetve, ez az állandóság 

 és változatlanság pedig tökéletesen egybevágott 

 a teremtésről szóló dogma legbensőbb lényével. 



A LiNNÉ-féle iránynak eredménye és hatása a 

 dogmatikus sarkpont daczára mégis méltán 

 óriásinak mondható; egyfelől azért, mert /íw/o/v'- 

 Icifi iráiinzatol biztosított az ismeretek oly terén, 

 mely csak tapasztalali úton öregbíthető és fej- 

 leszthető ; másfelől azért, mert épen rideg sza- 



' Kzek a levelek Kihinyi Fkuencz kezeiben voltak: 

 (le nem kerültek elő azokkal, a melyeket báró NyÁRY 

 Jenő megmentett és uekem átadott. 



3indjlaí)\' 3Bid)tiiUVit iH'i.^uimiU'ii intí íu ícücii 

 i^eavtuitiing anjiireiiieM, fo lunve cs jdjoii íer fíüd)= 

 tiçU' ^Tiirdjliiirf û'iiicô ä^vicfuHH'liicls iiouu'jeu. Tenu 

 abűcjclioi Pniuni, íafi Tciittdihiuîi iainolè fauni 

 einen l)cnun-mgcnöeii Cirnitöologen W\a\\, mit öem 

 "^ietciuji iiidit In'ieflid) iH'rfci)vt !)ätte, befnji er 

 awá) ilH-rbiuMiniíeii mit ber 2d)ule ber jogeunniitcn 

 «9îatnr).iljitoioplH'ii'' ; »»ö à'iHir einerfcitô mit 

 Îorens Dfen (1779 — 1851), nn&cicvteitô mit 

 ©eoffroi) be Saint .s?i(aire (177:2 — 1744), 

 bem Wecjiiev (iuuier's: iinb eiuiflfdjabe ift 'C'ifì^a^ 

 bie 33viefe, meldte 1805 nod; »orlianbeu uniren, 

 feitbem lu'rídioííen, luenn uidit nerloreii finb.^ 



Sdjoii an biefer SteUe fann mit '^eftimmtljeit 

 ber Sa^ aufgeftellt luevben, baf; bem Iitteravifd)en 

 9îad)laiîe 3- @- '^i e t e' n i) i'é fein roiiîenid)aftiid)er 

 SBert bis 511m lienticjen Tage beô()a[b geblieben ift, 

 mei! er jur ©d)nle ber «'Jíatuvpl)iIo)oví)en» 

 getiörte : ^u ebenberjetbcn, bie mit T'ami in ju 

 nenem Vebeii evmadit, beute ,yir [)ervid)enben 

 univbe. 



(io fei niiv erlaubt ben 'in'rlauf ber ©eftal= 

 tungeu fa furj alo nibglid) jn fd)i[bern ; nub meun 

 id) biebei nnd& befannte Tinge nut aufjablen nniB, 

 tliue id) eö beôbalb, lueií eê unmöglid) ift, obne 

 biefelben ben 3i'îni"iiie'"l)ûng nndijnroeifen. 



Ter l'iuègaïuvr.pnnft ift Sinne', ber, ben Uv= 

 fvrnng betreffeub, einen bognuitifdjen 3tanbpnnft 

 einnufini, ben er mit großer ©enanigfeit folgenber= 

 ma^en ouSbriidte : «Species tot sunt divers», 

 quot diversas formas al) initio creavit infinitum 

 ens.» 



Tamii lenite er bie 2lufmerffamfeit feiner ©d)ule 

 non ber tìrforfdiuug beo llrfprnngô ab, befto; 

 meljr aber auf baö À'i-H'mnle Ijin ; umfomebr, alo fein 

 beterminievenbeo nub fi)ftematifiereube<3 iíerfaí)reu 

 oollfonunen eraet fd)ien : fogar unumftbfìlid), de: 

 rul)te ja beffen Wrunbfteiu auf ber ìun-auofetuing 

 ber SBeftänbigfei t unb Unneranberlidìfeit 

 ber iHrt; biefe iWeftanbigfeit nub lluoeränberlicbfeit 

 ftiuuute loieber luillfommen mit beni innerften Ììh'-- 

 fen beò Togma non ber iSrfdjaffuug iiberein. 



Ter (Srfolg m\\> bie SBirtnng oer Vinné'fdjen 

 9iid;tnng muffen aber, tro(5 beè bogmatifd)eu Àiin= 

 bamenteö, bod) riefige genannt merben ; eiuerfettô 

 beöl)alb, loeií fie auf bemjenigeu ®ebiete ber íSennt= 

 niffe eine t) i ft o r i f d) e :)í i d) t u n g fid)evteii, uieldjes 

 nur auf i n b u c t i e m íl^ege enoeitert unb entmicfelt 



' îieje SJtiefe betäuben fic^ in ben .'päiiben granj 

 S\u5tni)i'6; famcn nber nicí)t jum Üoríctjeiii mit benieni: 

 gen, bic Söavon 6nf; e n ?ii) nvi) tcttetc unb mir übergab. 



