loa 



föl a végső eredményt, mely lapidáris rövidség- 

 gel kifejezve a következő volt : 



] . Minden szervezet egj'séges ; egyes részei 

 nem változhatnak a nélkül, hogy a többi rész 

 ebhez képest ne változnék; ez a szervek corre- 

 laüója ; vagyis, ebben gyökerezik a lét szükséges 

 fültétele, a mely nélkül az adott állat nem élhet 

 meg; «principe des condilions d'existence ok. 



causes 



finale 



2. Fontosabb szervek alakilag is az állandób- 

 bak, holott az alárendeltebbek sokszorosan mó- 

 dosulnak ; ehhez képest a rendszerezésnél a 

 döntő jegyek is egymásnak alárendelendők — 

 «principe de la subordination des char actéresii. 



Ezekhez az alapelvekhez képest Cuvier négy 

 osztályzatot — «onlyranchement« — különböz- 

 tetett meg, a melybe az állatalakok sorolhatók, 

 úgy mint : 



a) gerinezesek, 



h) moUuskák, 



c) izeit testűek, 



d) radiáriák. 



Minthogy azonban a Linné értelmében vett 

 egíjséges creatio így nem volt fentartható, Cuvier 

 felállította a Kataklizmák elméletét, a melyek 

 ntán mindég új creatio következett volna. 



Az eredet kérdésére nézve bizonyos az, hogy 

 Cuvier tana is csak dogmához vezetett: noha 

 kétségtelen, hogy a vizsgálataiban követett mód- 

 szer rendkívüli módon gyarapította és mélyítette 

 az álattan tudományát. 



Cuvier irányával leghatározottabban szembe- 

 szállott Geoffroy de Saint Hilaire, ki Laiueck 

 nézetével találkozva, az eredet egységes voltát 

 s a creatio-'Vâl szemben az evolutiót, a fejlődést 

 vitatta. Németországban ugyanezt vitatta Goethe 

 és Okén, a kivel Petényi J. Salamon összeköt- 

 tetésben állott. Az bizonyos, hogy Okén igen 

 különös formában vitatta igazait ; de az is két- 

 ségtelen, hogy lehetetlenné tette a dogmatikus 

 megnyugovást, tehát gondolkozásra késztette 

 azokat, a kikben a haladás ösztöne, az egész- 

 séges Skepsis megvolt. 



A mint ezt az állattan irodalomtörténete bizo- 

 nyítja, a Cuvier és Geoffroy de S.unt Hilaíhk 

 közötti vita a í'ranczia Akadémia szine elé került 

 és Cuvier javára dőlt cl, hogy azután csakDAR- 



Mcicin Amiíamcntc ^l^J tÍMiPn'íullat lUifiicUtc, u'cb 

 d)eö in lapiíiarcr .Siürje foUienbe? mar: 



1. ^^H'ì^ci^ OrçinniSmuè ift cinhcitüd); ícine eiii= 

 jclucn ícile finti foiiu'v -inn-anbevuni^ frtíjig, oljne 

 íafe Dem entûircd)enD nicht nuch foiiu' übrigen 'ZeiU 

 ntninbcrn unirbcn : ?icê ift iic (Ì orreiation öer 

 Crganc ; ober aber, in bicicni uuirjelt bie noti;: 

 luenbige 33ebingnng bes î'afeinê, obne n)eíd)es baè 

 uorbanbene !îier nid)t leben fann; «principe des 

 conditions d'existence ou causes finales». 



2. îie uiiditigeren Crgane iinb and) bet jiyovni 

 nac^ eonftantev, uuibingegen bie nntergeorbneteren 

 inelfad) abrinberu : boni cntÍprod)enb íinb and) in 

 ber ínftematif bie eiitfdìeibeiiben Dierfmale ein^ 

 anber unteräuorbnen — "principe de la subor- 

 dination des eharactéres I) . 



Stielen ©rnnbprineipien entjpredìenb nntevíd)ieb 

 (ì ut) ter nier Slbtbcilungen — «embranchement» 

 — in meldie bie Zierformen eingereiht uievnen 

 fiinnen, u. 5- : 



a) "Jliirbeltiere, . 



b) SBeiétiere, 

 e) ©liebertiere, 

 d) 9ïabiartiere. 



3iad)bem aber bie iiu oinne iL'inné'o genommene 

 ein()eitíid)e (i rent ion anf biefe áiíeife nicf)t 

 anfred)t ^nerbalten mar, fteltte tu nier bieXbeorie 

 ber ilataf 1 iomen anf, imdj meldjen immer eiiu' 

 nene lircation erfolgt märe. 



3Baè bie Aïoge über ben Hrfprung anbelangt, 

 ift cci gemifi, bafî and) bie 6 n u i e r'fdie l'eljre fd)liefî= 

 lid) ,^nm Tognux fnf^rte, objmar eë anfier 3'"í^if''í 

 ftel)t, M^ bie bei feinen llnterfndìungen befolgte 

 3Jîetl)obe bie Siffenfd)aft ber Soologie ungemein 

 fijrberte nnb nertiefte. 



íTer :)iid)tnng CSunicr'ci trat nm entfd)iebeufteu 

 W e f f r 1) be Saint .sM t a i r e entgegen, ber 

 übereinftimmenb mit ber l'lnfid)t íiíamarrf'e, baô 

 ßinbeitlidje beci llrfprungâ unb bie (Snolntion, 

 bie iSntmidlnng im ©egenfatie jur ti rea t ion üer= 

 fod)t. ^affelbe bebaupteten in^eutfdilanb ©oetbe 

 unb Ofen, mit bem ,"s. Salamon '^ifténpi in 

 Sßerbinbnng ftanb. :ra§ Ofen feine Slnfiditen oft 

 in fel^r eigener Aorn: entmid'elte, ift gemi§; aber 

 and) baô ift ämeifelloc, bafj er baő bogmatifdje 

 ©id),uifviebengeben unmöglid) mad)te, baberbiejcni; 

 gen ,ium î^enfen jmang, bei benen ber Xrieb jum 

 ?fortid)ritte, bie gefnnbe Sfepfiö norhanben mar. 

 ^Jaut ber äoologifd)en Vitteratnrgefd)id)te famber 



: Streit äunfd)en li uni er unb Weoffron be 

 Saint pilaire nor ì^aè ,'s-ornm ber frau,úififd)en 



; 3lfnbeiuie, mo er jn t'')unften (innicr'o entfdjiebcn 



