lof) 



a lehetetlenségnek indítváiivozása még 1 881-ben 

 is lehetséges volt! 



Pktényi J. Salamon még attól az áramlattól 

 kapta inspiráczióját, a mely az eredet kérdését 

 kutatva, érezte, hogy mélységre kell törekediiie 

 s éppen ezért széles alapra fektette a fajnak, a 

 faj fejlődési viszonyainak és rokonságának meg- 

 határozását, így a madártan tekintetében már 

 akkor is valóságos l'Ornithographiai« alapokat 

 rakott le, a mikor a fellmrjánzott empirizmus 

 ezt föl sem érhette, a hol pedig mégis jelentke- 

 zett, ott — enyhe szóval élve — fölöslegesnek 

 vallotta : és chben^ rejlik fó'oka annak, hogy 

 Petényi hátraliayyolt iralainak bírálói, kik kö- 

 zött az empirikus iráiiy magyar vezérférfiai fog- 

 laltak helyet, ellenr voltak az iratul; földolgozá- 

 nak és kiadásánál;. 



Ám Darwin föllépésével a varázslat megtört s 

 a midőn a Il-dik nemzetközi ornithologiai con- 

 gressuson Palmen J. A. fölvetette a kérdést : mi- 

 lyen irányt kellene követni ? megadta a feleletet 

 is, hogy t. i. mintául kellene veimi Pleske mü- 

 vét, melynek czime: «Onnthograhia rossica».^ 



Az pedig, a mi Petényi hátrahagyott müvei- 

 ben egészet alkot, az még annál is több, a meny- 

 nyit az ajiiiilutt niiida nynjl ! 



És innen van az, hogy Petényi kutatásai még 

 ma sem évültek el. 



A feldolgozást illetőleg bizonyos az, hogy ne- 

 héz; nagy akaraterőt kívánó föladat, mert 

 Petényi jegyzeteit sokszorosan alkalmilag és 

 mindenféle papírdarabokra írogatta ; s rendkívül 

 sok rövidítést használt. Arra azonban nagy gon- 

 dot fordított, hogy minden jegyzet élére az illető 

 madár nevét irta, úgy, hogy a jegyzet hovatar- 

 tozása sohasem kétséges. így a pásztormadár, 

 Pastor roseus L. földolgozása közel három hó- 

 napi munkába került s valóban próbára tette a 



' Palmen Dr. J. A. Refei-íit über den Stand rler 

 Kentniss des Vogelzuges. 1891. Helsiugfors, p. 13. 



33eaiitraçiiimj biefa' Uiniiö(ilid)fcit iiiid) iuu1) im 

 3ai;re issi tiiiii;((id) iimr! 



3- Salamon in' te uni orl)iclt fciiio :)iid)tiiiu\ 

 noá) non joiu'r Strőmmui, rnoldje Die Àvaçu' nadi 

 ben nrí|.iniiu\ iintt'ríud)enb, Ijcranofüblte, bafi fie 

 nad) bev íiefe ft ve ben miiife; er ftellte 

 eíicnbeöIjaUi für bie Tefinition ber Svecieo, 

 i[)rer (Sntuiícf Innciê: nnb it)rer 'iíer-- 

 m a n b f d) a f t Ô = a.U' r ÍJ ä 1 1 11 i f í e eine b reit e "i^ a : 

 fiêtjev, lecite foiiiit für bie ínnu'lfnnbe fdjon 311 

 einer ^^eit einen mirf lidien <> mit 1) 1\ r a p l; i f d) e n » 

 Pirunb, um bies ber enipoviinidjernbe (ÎMiipiric: 

 inno nod) c\ax níd;t jn erfaffen neniiod)te, um 

 fid) alu'v biefeê ©treben bciinod) scii^te, mürbe M^-- 

 fclbe — çielinbe nncuiebrüdt — für nbevf[üfíic-\ ev; 

 ttävt. 



.^ i e V i n 1 i e (1 1 b e r i'Q a n p t oi r n n b, b a fî bie 

 (ienforen ber bin ter 1 äff e neu 3d)riften 

 "^ieténDÍ'o, unter ben e 11 bie lei ten Den 

 nniUirifdjen 33iänner ber enipirifdien 

 9Î id) tu IUI fid) befaubeii, ba^eçun 10a reu, 

 ï)a^ bie ©d)rifteu bearbeitet unb l)er: 

 ÛU è gegeben m erb en mögen. 



55reilid) lüfte fid) mit S) armi n'ô ídiftreteit Per 

 3ûiiberbann nub alò auf bem II. internatinnalen 

 ornitbotogifáen tongreffe .^i. iH. "Vaimeli bie 

 Jvrage aufmavf, UH'ldje9iid)tiing ein,íufcí)lagen märe? 

 gab er and) bie 3íntmort, iiämlid), man folle 

 'líleafe's "■JiH'rïjnm Ííorbilb netnnen, beffen ìitel; 

 «Orníthographía rossiea» ift.^ 



Sas jebod), mas in ^setcni)i'c. Ijinterlaffenen 

 ©d)riften ein ©anjeê bilbet, ift nod) mebr, alò 

 jeneê, meld)eó im em pf ob le neu ilinftev 

 g e b 1 e n m i v b ! 



Unii baber vnbrt eö, boo -^ietenni'è Jvorfdjuii: 

 gen and) beute nod) nid)t tievjäbvt l'inb. 



2)aJ5 bie Bearbeitung fdjinierig ift, bao ift gemif;; 

 fie erforbert einegrof5e SiMlieitôfraft, meil ^etéiiiji 

 feine l'Uifjeidjunngen oftmal gelegentlid) unb auf 

 allerlei '^iapierftüáe fd;rieb, unb fid) ungemein oieler 

 îlbfurjnngen bebiente. T'arauf aber oermonbete er 

 grofee Sorgfalt, baf; am -Hnfange einer jeben -Hn: 

 mertuiig ber íiaine beo betreffenben 'iUigelô ftel)e, 

 fo ta^ über bie ^^iugeliörigfeit ber ^Jíotij nie ein 

 ^lueifel ijerrfdjen fann. So foftete bie 'iìearbeitnng 

 beo s^ irte n v g e 1 0, Pastor roseus L. nabeìii brei 

 ïïîonate 3eit "nb ftellte bie féltene ^'ifi'öft-'i' ""b 



' ít> Il 1 m n Tr. 3. 31. Slefevat über ben Staub ber 

 Jteiiutiiifj be3 Üíogeljuijes. 1S;J1. ^clfingfois, p. lo. 



