1(j3 



,Yenii jegyeh. 

 Csőr: jó erős, hosszú és hegyes, orma tom- 

 pítva éles ; oldalt összenyomott, élein bevonva ; 

 a magas, gyengén elkerekitett, a homlokba he- 

 gyes szögben nyúló felső káva tövétől kezdve 

 gyengén hajlott, élezett csúcsa előtt kissé ki- 

 vágva: a szájzug hullámszerűen előre s hátra 

 hajló — mitől az alsó káva tövén nagyon ma- 

 gasnak, a felső ellenben oly mértékben kivágott- 

 nak látszik — mélyen behasított s csak felülről 

 szegve sűrűn álló, egyenlően rövid sörtékkel. 



Az orrnyilasok a mélyen beuyiiló homlok 

 tövén kissé oldalt feküsznek s annak rövid, fosz- 

 lott tollaitól fedvék, tojásdadok, egészben nyíl- 

 tak s átlátszók, csak felülről szegve duzzadt, 

 fülkagylószerűen kivágott börhékávul[tehíú nem, 

 mint Naumann mondja, duzzadt bőrfedővel, sem, 

 mint Brehm állítja, tollas bőrrel egészen vagy 

 részben fedve!); belül kanálszerű likacsos le- 

 mezzel ellátva. 



A «í/t'?í'23orczogósan hártyás, gyengén lehajló, 

 felül laposan csatornás, alól elkerekített, jól 

 kiölthető, hegyén erősen bevágva, oldalt rojto- 

 zott; a garat széle s a szájpad hasítéka erősen 

 fogazott, az utóbbi elől három púpmirigygyei 

 ellátva. 



A szem középnagy, a fej közepe táján. 



A fül nagy, lapos nyílású, ritkásan fedve 

 rövid tollakkal. 



A fej hosszúkás, előre keskenyedő, hegyes 

 alkatú. 



Nyak középhosszú, oldalt kevéssé laposra nyo- 

 mott. 



A begy kissé lecsüngő, mit a dús, foszlott tol- 

 lazat hoz létre. 



A lábak a seregélyéhez hasonlóan jó hosszúak, 

 erős szerkezettel ; a lábszár aráuylagosan hosszú, 

 a csüd rövidebb, oldalt erősen összenyomott, 

 hátul éles, egészben nagy szaruvértekkel födve ; 

 a külső lábujj a középsővel — utóbbi karmával 

 együtt oly hosszú, mint a csüd — hártyával 

 egybekötve, alig hosszabb a belsőnél, míg a hátsó 

 a legrövidebb, de legerősebb is. A belső s hátsó 

 ujjnak közös a bütyke. 



Igazi, futásra termett seregélylábak. 



A karom erős, hajlott, élezett, hegyes ; a hátsó 

 ujjé a legnagyobb, ívben oly hosszú, mint 

 az ujj. 



C<(e|'tl)lc(f)tê>fciiiijei(f)cii. 



£cf)nalie(: jicmlid) ftarf, laiu} uiiö ípili, am 

 íKücfen ítuiiipfineííerfönnii} ; an Sen Seiten ,íu: 

 Íaninienc3eörüd:t, Sd^neíben eingeüOc^eii ; Per ()ol;e, 

 id)umdi adçierunbete, in einem fpitum iiUnfel in öie 

 ■ctirne í)inanfűie()entie Oberfiefer uon feiner ilUivjet 

 an fanft geboijen, oor ber fdìarfen Spi^e fdjiuad) 

 aneijeíd)nitten : bíe SOíunbunnfeí beinal;e in einer 

 SBellenlinie nadi porne unb nadi íiinten iiebogen — 

 uiobnvd) ber Unteifieferanf feinem örunbe fe[)r er^ 

 [jö[)t, ber Dbevfiefer aber ane9efá)nitten mirb — 

 uH'it gefpalten nnD bíofe dou oben mit bic^tftel^euben, 

 gleid; furzen ÎBovftd)en begrenjt. 



Sic 3ittfenlöd}er an ber tief lierabreid^euben 

 ©tirnmnräei etumê feitlid) liegenb unb uon bem 

 fnrjen, Î^aariijen 6ieftebcr berfelben oben eingefaßt ; 

 oual, ganj offen nnb bnrd)fid)tig — bloô uon oben 

 biird; eine gebnnfene, etiuaê otjrförmig auê= 

 gef djnittene .'ô a u t f d) m i e l e übergvenjt laífo lueber, 

 mie 9íaumann fagt, burd) einen anfgeblafcnen 

 fitautbecf el, nod), mie eê 33 r e 1; m befdjreibt, burd) eine 

 mit Gebern befedte §ant íjaíb ober jnin 3:()etí ie-- 

 becftli; iinunlid) mit einem Iöffeíf5nnigen8d)nmmm= 

 blättdien oevfeljen. 



3nnge, fnorpeíljanttg, feid^t t)erabgebogen, oben 

 fíad)rinnenförmig, unten abgerunbet, jiemlid) oor= 

 fdjneUbar, oorne bebeutenb eingefcf)nitten, beiber: 

 feite faf érig; bie ©d^lunbbegrenjung, alá au(^ 

 ber Dbergaumeneinf d)nitt ftarf gejdljnelt, 

 Setjterer üorne mit brei ^öcferbrüedien oerfeíjen. 



3tuge mitteIgrof5, in ber Eopf mitte liegenb. 



Sie Dl;ren mit großen, flad)en Öffnungen, 

 fd)ütter, b[of3 mit fnrjen ^vebern nberbecft. 



Sïopf tänglid), nad) Dorne fid) fpi^ r)erfd)mä= 

 levnb. 



^alö mittellang, feitlid) etmac ftadigebrttdt. 



Ser Ero pf etmaê l)erab()ängenb, l)ert)orgebrad)t 

 burd) hau reid)e, etmaó äerfdiliffene ©efieber. 



Sie ^üfee mie bei ©taaren äiemtic| taug, ftarE 

 gebant; ©d)ienbein iievl)ättni6mäf;ig lang ; berl-anf 

 ctiuaô fürjer, feitlid) ftarf änfammengeprefst, Ijinten 

 fd)arffantig ; im ©anjen fdjütter, aber ftarf geta= 

 felt ; Síneenje^e mit ber 5Diittleren — meid)' lettere 

 fammi j^ralíe mit bem l'aufegleid) lang — bnrd) ein 

 ,*oäutd)en uerbunben, fanm länger ale bie :òiinere, 

 mä^renb bie Ê'uterjelje bie fürjefte, aber ano) bie 

 ftiirffte ift. Sie iiuiere nnb ()intere 3ef)e ftef)«» "»f 

 einem gemeinfd)aftlid)en 23allen. 



ed)te, jum Saufen eingerid)tete, ftaarartige pfee. 



Sie Erallen ftarf, gefrümmt, id)arffd)neibig, 

 fpilug; bie ber .sMnterjeí)e am grbfîten, im33ogeu fo 

 lang, mie bie S^í)i felbft. 



