172 



talpak és karmok \ örösesszürkék, az iiti)liliiak 

 hegyüköu b oldalt szaruszíu feketén futtatva. 



A fejtető, a lesimuló tullforgc), úgy a nyak 

 eleje s a begy biborpirosau fénylő fekete, de 

 kissé szürkével futtatva; a fej oldalai szürkével 

 bevont fekefebarnák igen gyenge fénynyel. áll 

 é.s torok majdnem egészen szürke, utcjbbi feketés 

 szárfoltokkal pettyezve. 



A törzs felül halvány rózsaszín, inkább bús- 

 pirosba hajló s különösen a hát közepén 

 barnás és barnássárga színnel szennyezve ; a 

 széles, a hát rózsaszínéből jól kilátszó vállsza- 

 lag korombarna, tollai barnavörösesen beszegve, 

 feketebarna szárfoltjukkal csinos pettysorozatot 

 alkotnak; a törzs alsó felén halvány, csaknem 

 fehérrózsáspiros, erősen barnasárgásba hajló, a 

 végbél táján már csak vörösesfehér. 



A leghosszabb evezőtollak feketéslnirnák, a 

 többi evező s az összes fedőtollak barnásfeke- 

 ték, keskeny vörösesszürke vagy fehérvöröses 

 szegessel, a két utóbb említett igen kevéssé zöl- 

 den csillogó. A szárnytő széle szennyes barnán 

 és vöröses szürkebarnán, a szárnycsukh) széle 

 többnyire vörösesfehéren és feketebarnán pik- 

 kelyezve ; a szárny belső fele hegye táján bar- 

 násszürke, a feketebarna belső szárnytollazat 

 oly széles barnás és vörösesfehér szegessel, hogy 

 csak sötét hosszanti csíkok maradnak meg ; a 

 szárnytól födött testoldala hamuszürke, sötétebb 

 szárfoltokkal és világosabb vörösbe hajló sze- 

 gessel. 



A farok felülről feketésbarna — alól valami- 

 vel világosabb — igen finom fehér szegésekkel, 

 felül s alól nagyszámú széles, szürkés és barna- 

 fekete hullámszalaggal; a leghosszabb farkfedők 

 feketebarnák, keresztben szürkén hullámosak s 

 keskenyen vörösbarnással szegve; a farkalja 

 tollazata, a végbéltáj s a has oldalai, úgy a láb- 

 szár barnásfeketék gyenge zöldes fénynyel, a 

 legelső fehérszürkés, alig vöröses tollhegyfoltok- 

 kal, az utóbb említett keskeny vörösszürke sze- 

 gésekkel; a végliéltollacskák halvány rózsaszí- 

 nűek pirosabi) szárfoltokkal. 



A tojó megkülönböztetése a hímtől. 



: 



bie ©ii|)lcii imp Mrallcii iotl)lid)(U-aii, Pit- iieiUovcii 

 niif il)vcii topiiíoii Ulli 3citoii l)oni|cl)ii)nv,^licí) ein: 

 gela)íeii. 



3>cr Ddcrfopt, íior iiattaiUii-iieiiöe Sd)opf, íomic 

 bei- '-ÎHirbcrhaU. unti .Vívopf },w(\x pitrpurrotl) 

 rfjiUevnö ídiiuar.í, nber mie otiinio iiiaiilid) tìber^ 

 floi^t'ii ; bic .Slnpfii'iti'ii iniv idimarUn-iiiiii, ç^-ainiliev; 

 floiu'"/ fauni iilaiiìoub ; .Svimi iiuP Sleljlc bciiiafie 

 iViMì iinni: Voiìtcri' mit )d;uiav3tid)eii Sd)aft).ntnfteu 

 iieipvcnfi'lt. 



iT'cr 3iiiiiipf ulH'n blaferoiciivotlj, lucljr iiiè {Vietid); 

 rotile iiebeiib uiib befoiitiers auf Der ;)íücfeinnitte 

 brnunlid) unb braunlid)(}elb beíd)iitiH.ít ; bie iiroèeii, 

 ftarf am bem í)iiirfeiirotb íiditbnveii Sdiulterflecfe 

 nif3braiiii, brauiirötlid) eiiuu^'afU uni mit fdjiimra: 

 braunen Sdjaftflecfen eine iiidit üble i^-íe(íenreií;e 

 bavftellenb : lliiteríeib blnfi, beinabe lueifn'ofenrotf), 

 ftarf iii6 braungelblidie àiebeiib, über bem 9lfter 

 fogar nur rotljliduueife. 



®ie (äiujfteii ®d;ii)ineieii fd)U)arjííd)brauii, bie 

 nbriçU'n, fütiüe bie fämmtlidien T>erf'eii bräiinlid)= 

 fdjuuu'j, überall mit ídimaleii, rötblid)cu'auen ober 

 u)ei{?röti)lid)en (feberfäumen ; bte ^mei lelitçieuannten 

 a,a\^ idiiuad) grün fdiiinmevub. 



Dberflüijelranb idjuuiiugbrauii unb vöti;lid)= 

 braun, 'IsorberflügetraiiD aber nu'ift rötblid)uuúfi 

 unb íd)maríbrann gefdiiippt; UnterfUioielieite auf 

 ber SpiluMibälfte braimlidiiivau : baè edimaräbraiin 

 ber llutevffügelPecfen fo breit bräunlid) unb rötb= 

 lidjroeife gefäumt, \>a^ es biofi Sängeflecfen biibet ; 

 bie tuivd) bie ^lügel bebecftcn l'eibfeiten afdjgvau 

 mit bimficren Sdiaftflecten niiD lidjteren, ino Sititi): 

 íid)e äietjenben ^eberräiibern. 



S)er 3($H)an3 oben fduiuirjüdibrauu — unten 

 menig bleid)ev — mit gauj feinen, meifien ©eiten= 

 ftrid)en; oben unb unten mit ,vil)lreid)en, breiten 

 SBeHenbänbeni gvaiilid) niiP id;umräbraim in bie 

 D.uere geftrid)elt; bie (ängften rberfduoanjberfen 

 )d)unirsbrann, in Pie Cuere granlidi geiuellt, fd)nial 

 rotbbvdnnlid) gefänmt; Unterfdmuinjbeden, ítfter- 

 unb 33aud;íeiten,foune©d)ieiibeinbefiebernng bräun 

 lidjfdmuu'í mit f-'bumdiem griinlidieiK Sdiifter : 

 ßrftere mit breiten, meifîgranlidien, fauni etioao 

 rötl)(id)eu Spitienfled'en, i'elUeie mit íd)máleren 

 rotbgranen :Hänbevn ; ilfterfeberd^en bla^rofaroti) 

 mit vöttjeren Sd)aftftrid)en. 



ttiitei-frfiicftr bc<> 'lOribrticiio lumi Ì0)aiiii(f|rii. 



A tojó — bár magasabb korban eléggé ha.- 1)oö Sßeibd)en iinterfdjeibet |idj ~ menngleid) ec- 

 sonló a hímhez — első pillanatra fölismerhető. ] im í)o{;en 3ííter siemlidí) bem a)länn($eii na()efommt 

 Es pedig mivel : 1. egészben kisebb ; i. tollforgója — auffalíenb genug, um auf ben erften îMicf er-- 



