177 



meg az ott tanyázó parti czingolán}* (Cicindela 

 litoralis') ntán keresgéltek. 



Délelőttönkint a Gellértbegyet látogatták, an- 

 nak közvetlen az emberi lakások fíilött meredező 

 szirtjein kúszva a sziklafalakliól kibajtó l)ok- 

 rokra telepedtek. Nyugtalanul szállongtak egy 

 szirtről a másra, bebújtak minden basadékba, 

 annyira elmélyedve a szorgoskodásba, talán a 

 párzás és i'észkelés ingerétől is kábítva, bogy a 

 gyermekek puszta kézzel fogdosták őket. Erősen 

 liizonyít e körülmény amellett — mit különben 

 a költés idejének elérkezte, a duzzadt nemi szer- 

 \ ek, de leginkább a másutt rögtön beállt fészke- 

 lés is erősit — liogy csakugyan szándékuklian 

 volt a Gellértbegy sziklaoduilian is fészket rakni, 

 ba a folytonos üldözés őket el nem riasztja. 



Kjjeli pibenőre Pest táján leginkálib a Eákos 

 sűrű londiozatú nyárfáira telepedtek, de számo- 

 san vonultak az Orczy-kertbe, valamint a Nádor- 

 kert fáira szóval mindenüvé, bol nyugalmukat 

 nem zavarták. 



Egy vadász, ki sokat járt a pásztormadarak 

 után, bogy urának nébány darabot lőbessen, 

 erősen bizonyítgatta, bogy látta e madarakat, 

 midőn estére seregélyek módjára csapatosan bo- 

 csátkoznak a nádba, bol esős időben a napot is 

 töltötték ; de megjegyzem, hogy ezt sem magam 

 nem láttam, sem másoktól többé nem hallottam. 



Êh'tlIKidjfl . tjlJ/lj'ti(i/lsríi/il i. 



Mint a többi seregekben élő s együtt legelésző 

 madár, a pásztormadár is l)eosztja napi végezni 

 valóját. 



így Pest körül reggelenkint csapat csapat után 

 repült a legelöki-e, hogy iléllien a Gellértbeg\'en 

 gyülekezhessek, mire a város háztengere fölött 

 űzött- légi játék után újra a legelő volt a czél, 

 majd az itatóra s végül éjjeli pihenőre szálltak a 

 seregek, oly pontosan betartva az időt, akár a 

 húzódó vadlibák, kacsák s egyébb vízi szárnyas. 



A marhajárásra érve, sokáig áll a pásztorma- 

 dár a legelésző barom szája vagv lába előtt, fel- 

 emelt testtel vigyázva annak lépdelése közben 

 fölhajtotta bogárságra ; s ha rebben a sáska, ha- 



er [jintried , loo Cicindela litoralis luoíjnt, 

 giengen fie 3tnfaiuiô gerne uni liefen ^e^ Käfern 

 nad). 



3íud) [ieíiid)ten fie aile îsormittagc ben 33iodê= 

 (lerg. iî^a fnfjen uni frodien fie cuif îien ïiidit über 

 Den menfd)lid)en ílí>ol)nungen ftarreníen gelfennb: 

 fiilìen fjerum, fegten fid) auf baê anè beffen iBänben 

 í)erauöC(enHid)fene ©efträud), flogen beftänbig uon 

 einer (^elêumnb ìiir anbeven, luaren bnbei ganj er; 

 regt, gudten fieiBig in bie ÀelfenviBen, bubei fo in 

 ©mftgieit certieft nnb nenn ^{eije beê 9fiftenâ oer: 

 (deiibet, baf5 fie fid) mm .fîiwden nut ber .s^anb 

 fangen liefu'n. ©in 33euuno — uuiö ibre ißvütejeit, 

 loie bie aufgefdjiuollenen ®eíd;íed)totí)etle beibev 

 ©atten, ja norjügítd) baá (lalb erfolgte 33rnten felbft 

 beftiitigt — bafì fie uiirflid) gcfonnen luaren in ben 

 '55etfenlöd)ern beò 'Blodôbergeâ ju brüten, falls man 

 fie nid)t oerfolgt iinb abgefd;red't batte. 



Sie übernad)teten bei ^eft ineift am $)ïdfoâ in 

 ben bidjtbelanbten ''^ìapnelbiinmen, uiele andj im 

 Snbooiceum, fo and) im ^Çulatinalgarten unterà 

 í)aíb Cfenô, überbanpt mo fie rnbige '^4älie fanben. 



(Sin Säger, ber ben ïlîofenftaaren uieí nad)gieng, 

 uin fie für feine ôen'f d)a ft ju fd)iefìeii, i)erfid)erte 

 mir, ì)a^ biefeíben nad) 31rt ber ©taare íc^aaren= 

 loeife jur 9iad)trn[)e fid) ino 9ïoi)r gefaffen unb bort 

 bei regiun'ifd)em Üietter and) bei itag ocvuieilt 

 batten; bieê t)abe id) ab loebev felbft bemerft, nod) 

 non íluberou ge£)ört. 



t'cbcii^art, Sigciifi^nftcii. 



3Bie anbere in Sd)aaren roeibenbe nnb lebenbe 

 5ßöge!, fo Ijoben and) bie 9iofenftaare ber 'Çefter 

 Umgebung bie oerfi^iebenen ä>errid)tniujen in ge= 

 lüiffe 3íbíd)nitte bea ítageo eingetbeitt, fo baji man 

 fie, eine £d)aar nad) ber anberen, in ber '^núi anf 

 bie aSeibe fliegen, gegen 3)fittag auf ben Siodêberg 

 fid) oerfammeln, bann mieber anbere ^vlngtouren, 

 öielletd)t Spiele, über ber Stabt mad)en, bann 

 uiieber auf bie 3Bcibe, uon bort auf bie '3:rinfpläl3e 

 unb enblid) auf bie Síuí^epíage fliegen fab. Sa sog 

 ein Sd)roarm nad) bem anberen in einem fel^r 

 fdjnellen ginge eitenb, bis enblidj bieê ein (Snbe 

 na^m, unb in umgefel;rter i)ïid)tung mieber, roeiui 

 bie 3eit baju fam, fo fovtöauerte. Sie ftrid)en nlfo 

 gan5 nad) 2trt ber aBilbgänfe, lïnten nnb onberen 

 äBaffergeflügels. 



Stuf ber SBeibe angefommen, urnrteu bie 9ïofen: 

 ftaare ndt etmas anfgeridjtetem isorberförper oft 

 reá;t lange uor hen ÏÏÎciutern beò lueibenben 

 aiieiiee, ober ganj bid)t an beffen gü^en fteljenb' 



