180 



a szétszóródottak valaincimyic gyorsan előre 

 szaladva sorba áll magasra emelt figyelő tartás- 

 ban s megadva az iutő i'svrrr» -szóval a jelt, 

 egyszerre fölröppen, hogy l)iztosabb helyre száll- 

 jon. 



A pesti pusztákon gyakran jártak pásztorma- 

 darak seregélyekkel egy időben, de csak akkor 

 elegyedtek, ha az egyik fajból kevesen a másik 

 faj nagyobb csapatával találkoztak, mert egyenlő 

 számú seregek soha sem keverednek. Életmód- 

 juk annyiban is elüt a seregélyekétől, hogy míg 

 ezek csak már kiröppent fiaikkal szállnak a 

 marhajárásra, addig a pásztormadarak olt köl- 

 tenek, ottneveiik flaikdl, örökké a csorda k(inil s 

 vele vonulnak, igazi nomád életet élve. 



Tiíjihíli'ku . 



Május havában sáska hijján a pásztormadár 

 még javarészt az erdőre lévén utalva, gyomrában 

 rendesen nagyobbféle bogárság, mint cserebogár, 

 futóbogár, Pachygaster, Cleonus stb. található s 

 begyében még a nagyja is egy darabban vagy 

 alig feldarabolva. Találtam apró csigákat is 

 közte, de kavicssze.meket soha, mert tápláléka 

 úgyis puha s könnyen emészthető. 



18^7 (?) május 27-en ükczy báró egy himet 

 küldött, melynek egész tápláló csöve csupa ke- 

 ménygyürűs, a fali ászkához (Oniscus) hasonló, 

 de még keményebb bogárfélével volt tömve. Ily- 

 féle bogarakat erdők korhadt fadarabjai alatt 

 találtam. A többi, ugyancsak májusban elejtett 

 darab gyomortartalma cserebogárból került l\i. 



A június 3-áról való madárl)an az erdei czin- 

 golány (Cicindela silvatica) mellett már egy 

 csomó sáskát és tücsköt is találtam. Stettinay 

 1830 j\iniusáuak 20-án 5 darabot ejtett el Péteri 

 mellett s gyomrukban nagyszámú fehéres her- 

 nyót látott, miket e madarak a lépbogyó ( Viscum 

 album) vagy a Loranthus europeus zöldje közül 

 keresgéltek elő. 



Később, mikor már rendesen jár a pásztor- 

 madár legelőinkre, kizárólag a többé-kevésbbé 

 fejlett sáskával táplálkozik, mitől egész belseje 

 vörösre festődik. 



fie aíicr öiívdi fovtiU'iclíte lierfof(iuiu\en cine 65ofoí)v 

 in iljrer íiülje uuiljriunuunmeii, íanu hiiifcu bie äer= 

 ftveutcii (yiic&er alle iV'ÙDuiinti in eine l'tnicnreií)e, 

 fteűen fid) mit einem ganj anfgerid)teten, Slufnierf: 

 fanifeit uevratlieníen Seite, .^roitídiern ií)r "®d)iürrr» 

 — Sen cjemöljiilidien "ii.ínnuintV-'ton — erheben fid) 

 plötjttd) unb fíiecjen geiellid^aftlid) mub eiiu'n be: 

 iiuemereu '•|>[iin. 



3Uif ben '•^H'ftei' .'öaibeu Ijielten fidjbic Pastor oft 

 mit iiiw Stanren ju gleidjer 3eit n»f/ t>ö<i) inf) i<i) fi« 

 nur bann ijeinifd)!, luenn einzelne non einer 2(rt 

 größere Sd)aaren ber anberen antrafen, bodi grojse 

 Sdiaaren nii)d)en fid) nie. 3" il)ver l'ebenôart finb 

 fie and) îiaburd) «on ben ©taaren oerfdjicben, bafí 

 'Petitére nui' mit iljver fdion ffügoeu íönit auf bie 

 ò^ntiueiben fonnneii, bie Nomadites aber bort 

 fcUift niften, bort erjieíien, aífo eioig am aller; 

 liebften um bas iMe^ nub mit bemfelben luolinen, 

 Í)ernm3tef)en, alfo ein ed)t nomabifdieci l'eben führen. 



Sic 9ial)l'inig. 



3in a)îui, 100 eo nod) menig .s>enid)verfen giebt, 

 bai)er biefe Slíögeí nu'br am G5e()ö[äe fiií^ aiif[)ieíten, 

 fanb id) in i[)rem SJìagen oorjüglid) größere Coleop- 

 teren mie Waú- unb íanffíifer, Pachygaster, 

 Cleonus u. a., loooon felbft i'iaifäfer oft in einem 

 íBtürf ober bod) faum jerftüdelt im Slïagen unb 

 Slropfe oorfamen. 3(nd) fteinere Helices (2d)nerfeni 

 fanb id) mitunter, Hiefelfteindieii aber nie, ba it)r 

 Cutter gauj lueid), aífo [eid)t jn jerfod)en ift. 



(Sin 2)iänudjen — am 37. 9Jiai (18:^7?) oon 

 íöaron Drc;;i) eri)atten — l)atte lauter ringelige, 

 ben .sìefleraffeln ähntid)e, aber nod) I)ärteve3nfeften 

 anfgeiuunmen (beren äi)utid)e id) unter faulem ^olse 

 in iBälbern antraf) nnb mar ber gan.^eSTropf, 2)ia= 

 gen luib bie ©ebärme mit bief en gefüllt. 33ei an 

 beren, ebenfatlê im S)îai erlegten, mad)ten Pen ganzen 

 •■Dîageninhait ÍJÍaitafer auô. 



am 3. esiliti fam fct)on nebft Cicindela silvatica 

 eine ïïîenge doii ,s:eufd)recfen nnb ©rillen inrlliagen 

 biefer iíőgel cor. ©tetti n a n fanb in •") bei % í t e r i 

 1S:!0 am 30. lòii'i'i erlegten ©lüden oiele ii)eif3lid)e, 

 auő Viscum album ober Loranthus europeus 

 fleifjig f)ert)orgeind)te 9ïaupen. 



©pater, gegen Hütte ^luni, loo biefe ÎUigel auf 

 bie grafigen älHÜbeplälje giengen, tropften fie fid) 

 auôfd)liefilid) mit meift nod) nnoollfonunen ent= 

 midelten ,i»enfd)redVn ooll, luooon ihr gaujeê innere 

 roth gefärbt erfd)ien. • 



