181 



Brpiìh'iic. 



Egészben seregélyszerü : húzódása közben 

 gyorsan verdes szárnyával teste felé, majd moz- 

 dulatlanul kitárt szárnynyal úszva lebeg, különö- 

 sen leszállás előtt, de oly gyors fordulatokat soha 

 sem végez, mint a tovasurranó seregélycsapat. 



llepülése könnyedebb, kevésbbé surranó, 

 közbe nem tárja ki szárnyát annyira, kevesebbet 

 csapkod s ritkábban bukfenczezik mint a sere- 

 gély- 



Ha a napfénnyel szeml)e repül, úgy testének 

 rózsás sziue alig tűnik fel fekete száinya mellett ; 

 írszó lebegése közben már szebben mutat, de leg- 

 szebben mikor hátulról éri a nap sugara : ilyen- 

 kor hátának rózsás aszbesztfénye pompás vö- 

 rösesen aranyba csillogó. 



Hívása, (htckc. 



Érdes, rekedtes, de sajátságos hivó hangját 

 'úgy röptében, mint ültében gyakran hallatja. 

 Eöptében rendesen «srrr-csori'-esorr-serr ! » -han- 

 gon szól, a hátra maradtak erős «csr-ints! sör- 

 incs I) -et kiáltanak ; együttes lassú tovaszállásban 

 «svorr-csorr», felrepülés közl)en «srrr-csrrr! 

 decsrrr-csrrr-dzrrr ?i) járja gyors egymásutánban 

 kiejtve, olykor erősebben s jobban hangzón 

 « svöröty-söröty ! » 



A melyik erősen \-ágyik társa után vagy utána 

 veti magát a fáról, így szól : «csrö-csövöly! csrö- 

 csevely ! » 



Dala igénytelen, halk. Sziszegő, rekedtes töl)b- 

 nyire rosszul tagolt, kevéssé változatos hangok- 

 ból áll, de gyakran s mindenütt hallik, különö- 

 sen ha nagy csapat van együtt. A földön, a gye- 

 l)en, a barom közt ülve vagy pillanatra megállva, 

 fákon ugráltában s röpködtében, déli pihenőjén, 

 fészke körül, sőt fészkének odvában ülve is sza- 

 kadatlan csicsereg. 



Bár együttes éneke egészében nagyon hason- 

 lít a seregélyek zsivajgásához, mégis egé- 

 szen sajátságos, ha e két faj hangversenyét egy- 

 szerre hallgatjuk. Nagyban hasonlít úgy a parti 

 fecskék, (Cotyle siparia), mint a kölesi sármá- 

 nyok (Emberiza miliaria) társas zsivajához, de 

 még ennél is halkabb csicsergés, mintegy : 

 Aijiiila. III. 



3f)i- ^-íug ift im ©aiiäcii ftaarenarttii. 23alb 

 fíntteru 3í(íe, öie T^iü^^ti Ijäufifl iitib íd)iu'lí çjcgcn 

 ben 'Ááh ídjtagenb, balb fcflcln fie cine fiirje ètvccfe 

 mit auotjebreiteteii %\.H^\\ fortíc^mebenb, roaö be= 

 foiiberö uor bciu ifieberfctwu (;\c)i-i)iel)t. ©o idjuelle 

 ©djHH'iifuiujen matten fie nie, miebieStaare. 3iudj 

 ift il)r (Viug ieidjtev, lueiiiget fdjiüirreub, fie breí= 

 ten babéi ií;rc '^ixuyú iiidjt fo ftavf auö, fíattern 

 lociűger unb piirjeíii feíteiier alá bic Sturnus. 



a>ou bem íd)biieii íiúfeurotl; bee SeibeS ift ím 

 ^[uije, fade fie gegen òa», Sonnenlidjt fortfí^unrren, 

 beinahe nid)tâ ju feben, id)on bei űjxtm Sdjmebe; 

 finge ninnili eí- fid) fdjbiier ano, am ailerfdjiinften 

 aber, menn fie non pinten í)er ber ©ounenftraíjl trifft : 

 ba gUinjt bao 9ïofaaâbcft beò 3íüdenö prädjtig unb 

 mie in cinem rőtben Giolbfdiimmev. 



ifucftoii, Wefnitg. 



S)ie rautjen, ijeiferen, oűi) eigeiitl)ümlid)en !L'orf'= 

 töne merben forooí)! im %\\\iy, alé im Si^en íjaufig 

 geprt. ©emöljníid) íod'eii fie im Tfíuge n)ie: 

 «fd)rrrítfd)orr4fd)orr:íd)err!» ~ bie ,3iii"üdgeblie: 

 benen fräftig : «tfd)rdntíd)! fdjördntfd)!« — im 

 ftitíen Sfinge ungelrennt fortfliegenb : «ídjroorr= 

 tfdiorrr!» imSínffíiegen : «fd)rrr=tíd)rrr? betíá)orrv= 

 tídjrrr^bjrrr !» — fdjncll nncbeinanber auôftoBenb; 

 inand)mal and) beffer unb ftärfer mie «íd)roörötg= 

 fd)örött)!» 



©cíjnt fid) einer bem anberen luul), ober mirft 

 fid) Dom 33aume, iíjni nad),j|Ufonunen, íjerab, fo 

 ruft er: «tfdirö^tfdjöroöii;! tfc^rö^tfdjeiueh; !» 



Tier ©efang ift unbebentenb, leifc ; beftebt auè 

 jifdjenben, rauljljeiferigen, meift fdjledjt mobulirteu, 

 einförmigen 2^önen, bic \ú)x ftetêig unb überalll^er: 

 üorgebract)t mcrDcn, befonberâ menn gröfiere Sd)aa: 

 ren fid) oerfammeín. 3íuf ber Grbe, am 9ìafen, 

 äioifdjen bem ìsiei), fiÇenb ober auf Slngebüdcftefjen 

 bíeibenb, auf SSäumen í)üpfenb unb í)erumf[atternb, 

 bei ber 9Jiittagôrnf)e, auf ií)ren Srutpíiitjcn, ja feíbft 

 in Sbd)ern, an ben'.liefternfiöenb, ämitid)ci'n fie un= 

 aufí)öríid). 



^^m ©anjcn ift ber ®efang bem i3d)mirven ber 

 ©taave fei)r ät)nUd), bod), \m\\\\ man iíju im Son; 

 certe mit bem ber Staare unmeit einaubcr anprt, 

 gauj eigentí)ümíid); í)at uieíe ílönlicbfeit mit bem 

 gcmeinfd)aftíid)en ©cbmirren ber Uferfdiroalben unb 

 ber ©rauanuner (Emberiza miliaria), ift aber ein 

 nod) leifereâ ®efd)iual5, mie : (iíc^ier4rrr=tíd)örbrö= 

 ftfr-riririn-rririri» — gemifd)! mit etum »tfd)röntfd)= 



y 4 



