210 



lîikus alakoknál az elülső rész a hátulsó felénél 

 valamivel sötétebb szokott lenni; a szárfoltok 

 világosan csokoládébarnák, a hát valamennyi 

 tolla gyengén rozsdásan lehelt világosszürkével 

 szegett. Az evezötollak egyenletesen világos 

 szürkebarnák, az elsörendüek külső zászlója (ki- 

 vált a bekeskenyedésnél szélesen) tisztán fehér- 

 rel van szegve ; a legnagyobb szárnyfedők fehér 

 végfoltjától alkotott mező egészen tiszta. A fark- 

 tollak fehér végfoltja tisztább s nagyobb, a tol- 

 lak színezete egészben világosabb. A szemen 

 áthaladó csík tisztafehér, ugyanilyen az áll is. 

 A szárfültok mindenütt kekesnyebbek, de a to- 

 roktáján sokkal élesebben látszanak, mint a kö- 

 zönséges erdei pacsirtánál, mivel az alapszín 

 sokkal világosabb, az utóbb említett testrészen 

 majdnem tísztafehér s a hason is csak igen 

 gyengén futtatott rozsdasárgás színnel.» 



«Lgt. 15IJ, ala 97, cauda 5, rostrum 14, tarsus 

 al mm. Tj'pus : e? ad deliblati homokpuszta, 

 Magyarország, 18!)5. V. 2'.*. Chernelházi Cher- 

 nél István gyűjteményében.» 



Ez az egészben találó leírás megfelel az új 

 madáralak nagyon állandó karaktereinek, úgy 

 a többi alakokénak is, a melyeket magam vizs- 

 gáltam meg. 



Nézetem szerint legjobban jellemezhetni e 

 madarat úgy is, ha színezetére nézve a surgyé 

 sármánynyal (Emberiza miliaria) hasonlítjuk 

 össze, a mennyiben a foltok elhelyezése és el- 

 osztása, de kivált a foltok színezete, továbbá a 

 nagy tollak s a test aljának színe nagyban ha- 

 sonlít az utóbbi madáróhoz. 



lualjroiií bei ícii ti)piíd)i'ii 'lUniehi íicr lunín'vc íljcil 

 otíunc. tiunfler ^u feiii vfíiH^t n'^' i't'v $>iiiten-iirfen ; 

 Die őcl)aft|"tricí)c |ul^ lidu cl)ocola&cliraim, bie 

 ÍHünbt-r auf aűeii %ebèxn beé Síücíeiio lid^tgrau mit 

 íd)H)a($em voítriJtljIid;en Sínflucie. 2)ie Sditmuuj: 

 febcni i'\tcid)inafíiii liditiivaiibnum, bie 5(uj;onfa[)iie 

 bcv ^^íviinarii'u ilu'toiibi'ro bei ber líin)d)iuirung 

 breiti veimueife i]efdunit ; ber buvd) bie meifeen ©iib; 

 flctfe ber oberen Alügelbeefen erfter Crbiumg ge; 

 bilbcte è^negel iviiij rei». Tie luei^en lïiibfled'e ber 

 Steuerfebeni veiner nnb gvijfîer, bie "^axhe im 

 ganzen lidjter. ©er ©tridj bnvd}'Q 9íuge reinioeil, 

 ebenfo baè Sîiiin. 2^ie <Sd)aftftrid)e finb überall 

 id)mäler, treten aber auf ber .«ehíe Diel id)ävfer 

 I)ert)or, aie bei ber geroöl)n[idjen i^aibelerc^e, roeil 

 bie ©rnnbfavbe uiel iiditer, auf bem letztgenannten 

 Sörpertljeile faft gan5 mein, anf bem '-öaud)e mir 

 feijr fdnimdj roftgeiblid; angefiogen ift.» 



«Lt. 153, a. sm. 97, c. 5, r. 14, t. 21. STijpuè: 

 c? 3)e[tbater=©anbiüHfte, Ungarn, 29. V. 189."). 

 (ioüect. Stepban lì b e r n e 1 u. (S b e r n e 1 b á 5 a. » 



:3m ©rofien nnb ©aujen trifft biefe Sefd^rei: 

 j bung — entfpred)cnb beni feljr eonftantcn (ibaraf= 

 ter ber neuen ^orni — auâ) bei ben übrigen 

 Exemplaren, uie(d)e id) nnterfndjte, jn. 



31m 33efteu fan)< man biefelbe nu'inev ílnfid;t 

 iiad) bamit d)arafterifteren, bafi man fie betreffe beò 

 (^arbentonö nüt nnferer gemeinen (^Jerftenammer, 

 Emberiza miliaria uerg(eid)t, ba bie 9(nlage nnb 

 aiertbeilnng ber ;vlecfen5eid)nnng, nor Willem aber 

 bie ?farbenti}ne berfelben, foune bie (V'""l'""Ö I't'^' 

 ©rofsgefieberô unb ber Untevfeite überrafdienb äbn^ 

 lid) bellen ber leiUgenaniiteii 3lrt finb. 



Alauda arborea Cherneli. l'iuz., nova subsp. 



Alaudai arbore* L. similis, sed colore supra pallidiore minus rufesetute : ductu superciliari, 

 mento, pectore et abdomine albo ; primarum remigum margine exteriőre, tectrícium superiorum, 

 alula-, rectrícium maculis apicalibus albis: rostro longiore, maxilla, producta mandibulam curva 

 acumine excedente distingueuda. 



Synopsis. 



A közönséges erdei pacsirta felső részének 

 többé-kevésbbé élénk rozsdabarnája az A. arbo- 

 rea Chernelinél fakó földesszürkével van he- 

 lyettesítve s némi nyomát viseli a halvány 

 izabellaszürkének. Az utóbbi alak első- s má- 

 sodrendű evezői egyenletesen világos szürke- 



SDiiopfi'í. 



Xiaô mebv oPev meniger lebí)afte Sïoftbvann ber 

 Cberfeite bei ber gembbiilidien §aibelerd)e ift bei 

 arbor. Cherneli burd) ein ftnmpfeo tirbgran, mit 

 ganj ménig Spuren non blaß tsf"t'"^'i1i'''"' ^'^'i' 

 brängt. 



Tie'lU-iinavien nnb Secunbarien ber leiUeniuilju-- 



barnák, nincs meg rajtuk a tip. Alauda arborea ten ^oxm finb gleidjinajsig lidjt graubraun, ohne 



