211 



tollainak széles rozsdavörös oldalszegése és 

 szárfoltjai. 



A test felső részének szárfoltjai a közön- 

 séges alakéinál mindig világosabban liarna- 

 feketék, de a szegesek felé nem annyira elmo- 

 sottak, mint emennél, mi által az alapszínből erö- 

 sebben s élénkebben válnak ki. 



A test egész alsó fele a farkalját is beleértve, 

 a szemen áthaladó sáv s a nyak gyürüfoltja az 

 Al. arborea Chernelinél fehéres egész a tiszta- 

 fehérig, míg a tii3. Al. arborea ngyane részei 

 mindig jól hUható rozsdasárgába vagy crem- 

 szinbe hajolnak. Az áll, torok, mell s a nyak 

 gyűrűjének szárfoltjai — bár elrendezésükre 

 egyeznek az Al. arborea typ.-éival — keske- 

 nyebbek, kevésbbé elmosottak, s ez által — bár 

 nem intenzív feketék, hanem csak fakó földes- 

 szürkék — továbbá a világosabb alapsziu miatt, 

 finomabban s határozottabban válnak ki. 



Az elsőrendű evezők külső zászlója fehéren 

 szegett — az Al. arborea typ.-nál sárgásán 

 vagy rozsdavörösesen. 



A szárnyhajlás, a hűvelykrész fedő tollai, 

 valamint a fiókszárny fehér tollhegyeikkel három 

 fehér foltot alkotnak az összecsukott szárnyon : 

 ezek a tollmezők a typ. Al. arboreánál rozsda- 

 sárgással elmosottan fehérek s nem oly tiszták. 

 Az Al. arborea Cherneli farktoUai mindegyiké- 

 nek szennyesfehér, de nem rozsdásba hajló a 

 végfoltja s még a középső kettőn is rendesen 

 megtaláljuk ennek nyomát, míg a typikus Al. 

 arboreánál e foltok rozsdasárgásak s hiányza- 

 nak a középső két (gyakrabban négy) farktollau. 

 Az lij subspecies első elkorcsosult evezőtolla 

 a szárny szomszédos belső tollaival egyenlő 

 hosszaságú, míg a tipikus alaknak ugyané tolla 

 azoknál jóval hosszabb. Végre az új subspecies 

 csőre is (kivált ha a csőrhasíték mentén mér- 

 jük), jóval hosszabb, magasabb s általában erö- 

 sebb alkotású a közönséges alakénál: az új 

 alak csőrének fehö kávája mindig egy milli- 

 méterrel s még többel éri fúl az alsó kávát s 

 hegye lefelé hajlott. 



d" ad. tavaszi mezben. 



A fej s a hát földesszürke alapon egyenlőtlen 

 bamafekete szárfoltokkal tarka és pedig sávo- 



tiie (iroit Dovfprinçiciibe, roftrotí)c!1îalI^; iiitb 3pil30ii: 

 ,^cid)iuiiig uoii Al. alborea typica. 



®ie ©d}aftftrid)e öer Dbcrfeite finb lidjtcr brauii= 

 íá)iiiavj aie bei öer ^aibelcrrfie, aber iioijen bie 

 'Hanber ju ntd;t fo iieruiaíd)eii mie bei öiefev, 1110= 

 Mírd) fie geçU'ii bie (Bninbfarbe fräftio(er iinb íeb= 

 íiafter ^eroortreten. 



"^k (janje Unterjeite, inclut', ber unteren Sdìuian^; 

 beá'en, ber Superciíiarftreifen unb beê ^alêrincjcô, 

 äeigen bet Al. alborea Cherneli eine roeiBltáie biö 

 retnroei^e ©runbfnrbe, u)ä()renb bieje 'xí)ák bet 

 arborea typ. fletè in einen öeuttidi rotbgeiblidìen 

 ober cvêmefarbigen S^on fpielen. 



3)ie iSd)nfti'tvid)e an ilinn, Äefjie, sBrnjt, ieni 

 êalôrinci unb ben .sjijpodionbvten finb — bei 

 gleicher iù'rtljeilnng une bei Al. alborea typ. — 

 irf)mäIer,UH'ntger üenimjdien, unb beben ftd) babtird), 

 troÇbent fie iiid)t intenfin jd^tiiarj, foubeni nur 

 ftnmpf erbgrau ftnb, fotnte burd) bie i^eiïere förnnb; 

 färbe Per betreffenben ÊontnrfePern, präcifer unP 

 auegeprägter oon berfelben ab, mie bei jener. 



Dk ©d)unngeu erfter Crbnung an ber 3íu§en: 

 faf)ne meife gefiinmt — bei AI. arb. typ. getblid) 

 ober roftröt[)[tc^. 



2)te 3)erffebern am ívíügelbug unb am Traumen, 

 fotiúe ber 3(fterflügeí biiben bnrd) ibre iiieifîen 

 ©pi|en brei iueif5e glerfe am ^jufammengelcgten 

 (^íüget; biefe ©piegelfferfe ftnb bei Al. albor. typ. 

 ueruiaíd)en, roftgelb(id) meif; unb nid)t fo rein. 



T'ie SteuerfeDern uon Al. alborea Cherneli 

 tragen aűe einen triibmeiêen, aber nidjt ino 9ìoti)= 

 farbene fptelenben (Snbfled, aud) bas mittelfte "paar 

 jeigt in ber 3iegeí loenigftenô eine ©pur beöfcíben. 

 i^ei Al. arb. typ. ift biefer Àted roftgetblid) lutP 

 fefjlt Pen beiben (bäufiger ben nier) mittelften 

 ©íeuerfebern. 



Sie 3lbortit)fdjH)inge ber neuen òubipeciee ift 

 gfeid) lang ttiit ben untern j^iügelbedcnfebern, 

 iüäi;reub bei Arborea typ. fie biefelben um SBefeiit; 

 tidieê überragt. 



iTer Sd)uabel ber neuen Siipfpecieê ift enbiid) 

 (befouberê üon ber ^Dîunbfpatte bis jur Spifee beò 

 Obevid)nabe(ô gemeffen) auffäilig länger, böl)cnuib 

 überljaupt fräf tiger alò bei ber ^aibelerdje. íT e r 

 Dberfc^uabcl ber e rfteren ftetê etnia einen 

 SWilíimeter unb barüber über ben llnter = 

 fd^nabel uorragenb unb mit ber Spi^e 

 n a d; a b lu arte gebogen. 



ff ad. ííviiftjoljri'tlci». 



Eopf unb 3íüden auf erbgrauem @runbe mit 

 ungteidjmä^tgen braunfcbmaräen Sd)aftftric^eu ge= 



