214 



Fiatal Ilim.. 



A ffj .s a hát tollai világos baruatVketék, miinl- 

 annyi jó széles fehér tollhegyszegéssel és — a 

 fejen itt-ott, a háton mindenütt — kétoldalt szé- 

 les agyagsárga szalaggal, luelyeta tollak foszlott 

 sugarai hoznak létre. A hát alja s a favesik igen 

 foszlott, i^elyhes agyagharna tollakkal van 

 födve, miknek hegye felé sötétebb sáv, legvégén 

 pedig újra világosabb — barnásfehéres látható. 



A szíirnynak minden evező- és fedötolla bar- 

 násszürke, a felkar evezőinek és fedőtollainak 

 külső zászlója agyagbarnás. A csenevész első s a 

 következő evezőnek külső zászlója fehér, a többi 

 elsőrendű evező fehéresagyagsárgával, a másod- 

 s harmadrendűek telitett agjagsárgával szeget- 

 tek. Ez a szeges minden tollán átnyúlik a szá- 

 ron a belső zászló végéig s mindkét oldalon 

 fehéres vagy fehér végfolttá terjed ; a felkar 

 evezőin ez az agyagsárga szeges a fehér vég- 

 folttól tovahaladva megnyúlik a belső zászló 

 szegesének mentén és pedig úgy hosszában mint 

 szélességben növekedőn, úgy hogy az utolsó 4 

 felkari evezőnek mindkét zászlója körül van 

 szegve az agvagsárga szinnel. 



Valamennyi szárnyfedő egyenletes agyagsárga 

 körszegést visel, mi a toll hegye felé többé- ke- 

 vésbbé fehéres végfoltba szélesedik. A szárny- 

 hajlásnak s a íiókszárny tövének fedőtollacskái 

 tiszta fehérek, ugyanilyen az igen széles s messze 

 hátraérő supercilium s a uyakszirttollak fehér 

 zászlója vagy hegye alkotta nyakgyürű is. 



l'Izen rajzolat, mely a barnás alapszínből, 

 fehér vagy feliérsárgás végfoltokból s agyagsáiga 

 szegesekből áll, a madár felső oldahit tarkán s 

 elég csinosan szinezi. 



A fül fedütoUai világosbarnák, a supercilium 

 alattiak fehér végfolttal. A test alja az álltól 

 kezdve a farkaljáig selymesen csillogón tiszta- 

 fehér. Az állkapcsokon s a torkon gyéren, a 

 mell felső részén, kivált annak oldalain sűrűb- 

 ben vannak a gömbölydeden szívalakú feketés- 

 szürke szárfoltok. A mell oldalain, a, vállak felé, 

 a fehér alapszín sárgásba hajlik. 



rf jllV. 



í^ie (^cöern beò S^opfcô unb "Kütfciio licíitbvnuii: 

 )d)iunrä, jcbe bcriclbcíi mit einem íiemlidi breiten 

 weisen ©pitenfanm unb — am Hopf uerein^elt, 

 am :li'iicfen alUiemein — bcibevt'eito mit breiten, 

 leliuiçuiben iìiiuDcvu uevíelien, loeldje bnvrf) bie ^er^ 

 íd)liiíeiu'n ©traljlen nnb íyaönen ^ebitbet merben. 



llnteniicfen nnb iMirsel finb mit febr ,íeríd)lifíe= 

 neu, fianmiiien Àebevn con le()mbvanner %axW 

 bebed't, nu'Idie ipilj.eniuarto einen bnnfleven Streif, 

 an ber lUifjerften Spitu' aber uneDornm einen 

 liditeren — brännlid) ineiiîlidien — joldien trafen. 



Sőmmtíidie ©diunnuj: unb Tecifebcrn beo '^{ù- 

 lícís brduníid)c;ran, bie SUiBenfaljnen ber Cberann= 

 ídiuiingen unb ^Secfen lebmbrnunlid;. 9ín ber 

 Slnfjenfabne bie Ílbortiüfdiniiiuie nnb erfte ^awi)-- 

 fdiuiiiuu' aieifí, bie übriijen §anbíd)uniu;ien uu'ieíid); 

 leljmgelb. Tie ©diminçien jmeiter nnb britter 

 Drbunnii jatt [ebniiudb lU'iaumt. 31n ber Spilu' 

 jeber 5"Cbcr iiireift biefer 3anm über ben .tiel ouf 

 baè (Snbe ber :,'^5nnentttí)nc tíber, fid) an beiben ^aljnen 

 alá meißlidjer ober nnnfser íSpiüeufied erbreíternb; 

 an ben Cberarmídimiugen uerläni^ert fid) biefe lebni; 

 gelbe Umranbunçii uoin lueiBen Spitíenfíerf fort- 

 íá;rettenP aw bem Saum ber ^iinenfaíjncn entlauii, 

 nnb juiar in Víiiuie nnb "inveite ^niu'biiu'ub, inoburdj 

 bie lebten 4 Dberannfdiunngen an beiben Àaljuen 

 vingèum lehmgelb eingefajjt finb. 



2dnuntlid)e ^Itígeíbedfebern befitíen bie gletd) 

 umfa)')oube lebmgelbe Sännumg, meldje ficíi an ben 

 ©pib.eii ber ,"veberu ^u ciiu'm mebv^meniger mei^^ 

 ttdjen Spilienfterf cerbreitert. Tie Tecffeberdien am 

 Tflügelbuge unb an ber ÍBiir^el beò ílfterflügclö 

 reinmeiji, ebeujo mie ber jeljr breite nnb loeit 

 5urüdreid)enbe ©nperciliarftreifen unb — burd) 

 roeifje 5val)nen ober Spilu'u ber ^líadeiitebern gebil; 

 bete — ,oalêrinçv 



Turd) bieje S^iAi'mU^ : brännlidie Wrnnbfarbe, 

 roeiöe obermeifìgelblidje Spitjenfled'e unb letimgelbe 

 .Ü'anfenjänme, erba It bie Dberfeite be^t Tnigelö eine 

 bunte unì) redit aiifpredienbe Àdrbnug. 



Dt)rberfen bellbraun, bie oberfien unter bem 

 ©npereilium bnufler, mit meifien Spibonfled'en. 



lluíer(eite, uom .Sïiiui angefangen biô ^u ben 

 unteren ©djumujberfen reiuioeiJ3, feibenartig glän= 

 jenb. 3luf ben .Tîiefern unb ber JîeEite fpdrlid^e, auf 

 ber Dbevbruft, befonbev. an ben Seiten berfelben 

 bictitere, runilicb - berjförmige Sdjafiflede uon 

 fdjiüttrjlidigraner ^varbe. 3ln ben 33ruftfeiten, gegen 

 bie Sd}nlter bin, bac. 'Jlndfi ber ©rnnbfarbegelblid) 

 getont. 



