ì-M\ 



gyorós havas, a hoDuaii a dr. FilejJ-félf pckláiiy 

 került, légvonall)an ii3 legalább tíz kilométer- 

 nyire van a Hollósarkától s így nem valószinü, 

 hogy mindkét helyen ugyanazon íjéldányol^at 

 látták volna: az alfalusi határ pedig egészen 

 más hegyláncz. 



;5. Tartózkodási helyük a fenyves erdő. 



Nálunk a henyefenyö-régio nincs is meg s az 

 csakis a már érintett Kelemen havason kezdődik 

 s a magassági viszony lígy áll, hogy a Mogyorós 

 havas 1 3G0— 1 450 m., a Hollósarka 1 0.3O— 1 1 50 

 méter. Tatárka I'elleszilása 1600 — 1C>90 méter; 

 holott a Kelemen havasi henyefenyő-régio 

 2000 — 2050 m. magasságban van. 



Hogy a nyírfajd még ezen magasságban is 

 előfordúl-e? arról ez ideig nincsen tudomásom. 



4. A dürgést gyéren erdősült tisztásokon és 

 határozottan a földön végzik. 



5. A nyirfajd előfordul a süketfajd lakta helyen 

 is, s én úgy a Mogyorós havas közelében levő 

 Stesiában, mint a Hollósarka szomszédságában 

 levő Közrek havason lőttem süketfajdot. 



Hogy a tartózkodási hely tekintetében mégis 

 nem tartanak-e meg bizonyos hatást, nem va- 

 gyok bizonyos benne. Ugy látszik azonban, hogy 

 nem, mert a közép fajdnak — Tetrao hybridns 

 Lin — a süket- és nyirfajdtól való különbözése 

 az itteni székely vadászok előtt nem ismeretlen ; 

 azonban meglevő példánynyal, fájdalom, ezt 

 nem lehet demonstrálni«. 



Miután ez az érdekes fajd Erdélyl)en állítólag 

 más vidéken is előfordul, kívánatos volna azon 

 vidékekről is hasonló részletes és biztos felvilá- 

 gosítást nyerni. 



Nagy-Enyed, iMOü. augusztus 21. 



" Cotumix dactylisonans M. x Perdix ciucerea 



L.» Így determinál Dr. Madakász Gyula «^Li- 

 gyarázó stb. a magyarországi madarak kiállítá- 

 sához» czímü, Budapesten ISlJl-ben megjelent 

 munkájának íH. lapján egy Sarosme^iyéhol való 

 madáralakot, melyet tehát a fürj és fogoly ke- 

 reszteződéséből származtat. A kitömött madár 

 bőre erősen ki van nj'újtva s meglehetősen ron- 

 gálódott. ToUazatának sötétebb színe és külünö- 

 sen a rajta levő világosabb rajzolatok leginkább 

 a fogoly hátára emlékeztetnek, ellenben nagy- 

 sága és egész termete a fürjével egyező. Suchetet 



Tiaci ÍDfoiiDiuoícv (•»n^biva, uhiI)i'i bao à i 1 p"fd)i' 

 (STeniptnr (jcrftanuiit, ift in iiciaíer ")íid)tuiui roe= 

 iii()ftiMiê lO.'íÍiloinetov iiuMt inni bem .CioUófavfa ent= 

 fcvnt, lm^ \o ift co nid)t lunlívjdicinlid), tia{3 man 

 nut bciboii SteHeii Pio iiäiii(id)iMi "lUigef gefefien 

 i)ätto; bac- íllfníu'ídiov (''iebict IiC(it in ciiun- (\an-, 

 anberen ©ebirgöfettc. 



:!. 3í)i" Sliifentíjaltoort ift ocv JcabcínuUö. 



Sei imo ift feine Segföhrenveiiioii ; biefe fängt 

 nur auf bem .slcíemen-Weinrgo an. Tie .'i>öl)eniierí 

 [jältniffe fiiib : baô llïi.iç]i)orofdjev Webivge fteigt 

 IHbO— 14.50 •JJfeter [}od), .èollofarfa 1050—11.50 

 ^Dicter, batavia A-elIefîiiâfa KiOO— ir,'.»o îlîeter, 

 roogegen bie ,Vegföí)ren'3iegion auf beni íletemení 

 s;;>ame, fid) in einer syóíje uon 2000—2050 íJíeter 

 befinbet. 



ííiafí baô Söirfmilb nudi iu biefer §ől)e luirfäme, 

 ift iniv bi5 jeljt nid)t befanut. 



4. S)aê Saíjen gef)t auf fájütter beiualbetcn i'id)-- 

 tintgen nnb enfdiieben anf ber ©rbe uor. 



5. 3^a5 sBirftnibn lebt and) anf ben non bem 

 3luerliaí)n bemol)nten ©telten, nnb id) erlegte fc[)on 

 3(nei'f)äi)ne anf bem ©tefia, metdjer bem 'J3íogijoró'j= 

 Giebirge naí)eliegt, mie anf bem Slöjref^Sebtrge in 

 bev "Jíad)barídjaft non .'poUbfavfa. 



Ob fie fid) aber, ben 3(nfentí;alt5orí betveffenb, 

 nid)t an gemiffe ©renden balten, barin bin id) nid)t 

 geioifj. ßö fd)eint aber fo, bafi fie in biefer .'oinfidjt 

 feine ©renjen fennen, meií bei ben tjiefigen Sägern 

 ber Unterfd)ieb jroifdien bem Tetrao hybridus L. 

 unb ben 3lrten Tetrao urogallus nnb tetrix roobí 

 betannt ift ; man fann eô aber, leiber, biô je^U mit 

 feinem ©elege betnonftriren.» 



íía biefeS intereffantc SBaíbbnbn ii)a()rfd)einlid) 

 and) in anberen (Segenben non ©icbcnbnrgen iior= 

 fommt, fo märe es uninfd)enouu'vtí) and) luin bort 

 gíeicb aiiófübrlid)e 3ínfftarnngen jn befommen. 



3iagij=(íni)eb, ben 21. 3lugnft IS'.Hl. 



«Ooturnix dactylisonans M. x Perdix cinerea 

 L.ii Unter biofev ÍH'iieiinnng fnbvt 3/v. ;^siiliii<j 

 V. 'íJfabaráf; in feinen «(S'rlänternngen k. ^nr 

 31noftetInng ber iingarifcf)en íHogelfauna .'c. 'önba= 

 Veft(.1891)» pag. 91 eine Àorm an, loeldie ale 

 ^nbribe non 'ii>ad)tel nub ilìebbnljn beäeid)iu't ift 

 unb nnc bem (ìomitate ©ároö ftommt. ®er S3aig 

 ift febr ftarf gebebnt, iiemlid) befect, bie 'Jarbc beò 

 ©efiebero non bnnfleni brannen ìon nnb erinnern 

 befonbere bie lid)teren ,3eid)nnngen an jene beo 

 9iü(fene nom íHebbnbne, mo hingegen ®rbJ3e unb 

 i ^abituò iter '-ilHidìtel entfpredjen. Xnxd) i>nTn 



