'^Ö CSÖRGEY TITUS 



tudtak még eléggé megküzdeni. A bokorlakó énekesek számára Beelepsch- 

 rendszerü ágcsomók készültek; ezzel s a macskák távoltartásával reméli 

 a fülemiléket is megtelepíteni. 



Kártevő szárnyasok viselkedése és irtása: A vadászfegyvereknek 

 a forradalom, majd az ellenséges megszállás idején történt elkobzása 

 folytán nemcsak a verebek, hanem a varjúfélék is rendkívül elszaporodtak. 

 Még pedig nem csupán a rovarokkal, egerekkel és magvakkal élő veUd 

 varjak, hanem a fészekrablásukról ismeretes szürkevarjak és szarkák is, 

 Ezelmek mostani tömege az énekesmadarak, apró szárnyas és emlősvadak, 

 végül a házi szárnyasok fiainak is oly nagy veszedelme, hogy leküz- 

 désére már a végső eszközhöz, a méreghez kell nyúlnunk. A m. kir. 

 Földmivelésügyi Minister e téren országos akciót tervez, melynek beveze- 

 téseképen ez év tavaszán körrendeletben hivta fel a hatóságokat a szarkák 

 és szürkevarjak mérgezésének propagálására, egyidejűleg intézetünk részéről 

 engem bizva meg a tavaszi Irisérletek végrehajtásával. 



Az ü'odalomból ismert módszerek közül a tyuktojáshéjakba 

 rakott foszforos hus vagdalék alkalmazását választottam, mert 

 ez csakis a fészekrabló állatokra lehet veszélyes s minthogy a foszfor 

 csak bizonyos idő multával öl, a kártevők nem pusztulnak el ott helyben, 

 a hulláikkal nem riasztják el az újonnan érkezőket. Az eljárás nagyon 

 egyszerű. Fasorok és erdőszélek mentén a réteken vagy tavaszi vetésekben 

 ökölnyi mélyedést kaparunk, maroknyi száraz füvei béleljük s végül 

 minden ily mesterséges fészekbe 2 — 2 fél tojáshéjat teszünk, hegyükkel 

 felfelé, hogy tartalmukat eső ne érhesse. A RákoskereszturróL Wirker J. 

 gyógyszerésztől beszerzett foszforszörpből V» kilogrammnyi husvagdalékhoz 

 3 kávéskanálnyit kell vennünk, a húsból pedig minden tojásl)a 2 kávés- 

 kanálnyit teszünk. A fehér tojáshéj csakúgy világlik a vetés között s igy 

 minden látótávolba került fészekrablót odacsal. Az eredmény nem is 

 maradt el, de nem is volt meglepő ama kísérletek után, melyeket 

 Hegendokf (Ludvig V. Méret) Terragraph cimü kiváló művében 

 ismertet. Önműködő villamos jelzőóráját 1912, áprihs 21-én reggeli 6 órakor 

 helyezte el a varjaktól látogatott hereföldön. Kontaktusul egy fészekszerü 

 mélyedésbe tett, gipszszel töltött tyúktojást alkalmazott. A villamos óra 

 esti '/28 óráig 50 látogatást jelzett. E szám még nagyobb lett volna, ha a 

 készüléket már előző este helyezte volna ki, mert ugy tapasztaltuk, hogy 

 a legtöbb fészekrablás már a hajnali szürkületben történik s az esténkint 

 kirakott foszforos tojások többnyire már reggeli 5 óráig eltűnnek. Ez az 

 egyetlen kísérlet is meggyőzhet bárkit is afelől, mi sor vár a szarka vagy 

 szürkevarjii szeme elé kerülő bármilyen tojásra — még ha azt a nagy 

 előnyt is számításba vesszük, amit a vadmadarak tojásaínak védő színezete 

 és fészkűknek többé-kevésbé rejtett volta nyújt. És megértjük, hogy 

 amily mértékben szaporodik valahol a szarka és szürkevarju, ugyanoly^ 



