32 VITÁNYI LASZLO 



«'Ikorhadt i-égi ódul, melynek nyilasa 4 cm. átmérőjű környilás volt, az 

 előbbi fészektől kb. 4 — o méternyire álló (ara akasztotta. Ebbe az odúba 

 aztán a nyaktekerespár minden további aggodalom nélkül csakhamar 

 beköltözött és igy egymás mellett a két madárpár a legnagyobb egyet- 

 értésben nevelte fel fiókáit. 



A nyaktekercs azon egyetlen rossz tulajdonsága ellen, hogy néha 

 a gyengébb hasznos odulakó madarakat fészkükből kiveri, a 30 mm. 

 széles és 32 mm. magas ovális nyilassal biztosan lehet védekezni. Meg- 

 figyeltem, hogy a nyaktekercs széncinegét, mezei verebet, sőt egyizben 

 az odújával épen elkészülő kis tarka harkályt vert ki fészkéből. A fenti 

 megfigyelés mutatja, hogy a nyaktekercset nem kell félteni a cinkékre 

 nézve oly veszedelmes verebektől, viszont amiatt, hogy a cinegét is kiveri, 

 sokan halálra Ítélik és elpusztítják, amint pl. Paszlavszky József a 

 Természettudományi Közlöny 1916-iki évfolyamában leirja, hogy a szén- 

 cinegét fészkéből kiverő nyaktekercspár ellen nem ludtak védekezni, végre 

 is kénytelenek voltak lelőni. 



A nyaktekercs pedig, különösen a méhészek szemében, nagyon 

 hasznos madár, amennyiben a méhészetre sok esetben veszedelmes 

 hangyáknak szorgalmas pusztítója, igy elpusztítása annál inkább is kárhoz- 

 tatandó, mert ha az általam fentebb vázolt módon védekezünk rossz 

 oldala ellen és a 4 cm. -es környilásu odúval megtelepitjülí kertünkben, 

 semmiféle összeférhetetlen, civakodó természetet nem árul el, sőt a leg- 

 békésebb tagjává lesz a hasznos madártársadalomnak. 



A házi veréb sem képes a 30 mm. széles és 32 mm. magas odu- 

 nyiláson bebújni és ezzel az odunyilással a házunk előtt levő szemmeltart- 

 hatóbb helyeken, ahova a mezei verebek nem merészkedtek, megtudtam 

 védelmezni a zaklatástól a cinegéket, ellenben szabad kertünkben az 

 odunyilás szűkítésével a mezei verebektől a széncinegéket nem lehetett 

 megoltalmazni. 



Itten alkalmaztam sikerrel aztán az általam szerkesztett önműködő 

 verébcsapdát, melynek egyszerű szerkezete a kettős homlokfal között van 

 elhelyezve, sem kivűl, sem belül, semmi gyanús sem látszik rajta, egy 

 mesterséges, fakéreggel bevont fészekodu látszatát kelti, — s mihelyt 

 a veréb bele megy, a kettős homlokfal között levő toló ajtócska azonnal 

 bezáródik utána.*) 



Ezzel az önműködő verébcsapdával a kertünkbe tolakodó összes 

 mezei és házi verebeket ártalmatlanná tettem és igy a szigorú fegyver- 

 tilalom idejében, a költési időszakban megbecsülhetetlen hasznát vettem 

 a verebek elleni küzdelemben. 



Használata a következő : Ha észrevettem, hogy egy cinkeodura veréb 



*) Az idö rövidsége miatt az ábrákat az Aquila következő kötetébeu adjuk közre. 



Szerk. 



