LAÖISLAUS SZEMERE — ÜBER DEN SCHREIADLER 59 



állomása — fakóbarna, alig pettyes tollazat, citromsárga szem — között 

 időlegesen a réginél sötétebb tollazat meg-megszakitja a fokozatos át- 

 menetet, lehet ugyan, hogy csak látszólagosan. 



Ugyanis a napfény szintompitó (fakitó) hatását is számításba kell 

 venni, mert az tény, hogy az uj tollak a régi, napfénynek sok időn át 

 kitett tollaknál sötétebbek, de az nem bizonyos, hogy sötétebbek még a 

 korábbi tollazat kezdeti színénél is, míg t. i. az ki nem fakult. 



Az 1. ábra egy bükkfán lévő fészket ábrázol, ezt egy kissé kotolt 

 tojással 1913 május 16-án leltük Fitód község (Csik m.) alsó bükkösében. 



Mivel Gsikmegye javarészt fenyves, e sasok ott ugy látszik, 

 túlnyomólag fenyőfára rakják fészkeiket. 1913 tavaszán Zsögöd község 

 Rejtekvölgy nevű erdejében is leltem egy fészket, ez vastagabb fenyőfán 

 kb. 8 méter magasan a törzs közelében, az oldalágakon nyugodott. 

 Ezen fészekben két egymásután következő éven költött, egy izben a 

 tojást kiszedtem. 



A 2. ábra egy G s i k s z e n t m á r t o n r ó 1 származó, sebesült példányt 

 ábrázol és pedig 1913 május hóból, méreteit és leírását azonban nem 

 rögzíthettem, mivel a sas a fényképezés után eltűnt a sürü aljnövényzetü 

 erdőben, nagy bosszúságára dr. Szlávy Tibob barátomnak, kivel ezen 

 felvételeket eszközöltük. 



Budapest, 1920 szeptember hó. 



Über den Schreiadler. 



(Aquila pomarina Brehm). 

 Von Ladislaus Szemébe. 



Deutscher Auszug. Es vi^erden die Masse und teilweise Beschrei- 

 bung von 14 Exemplaren des Schreiadler gegeben. Ausser den unter 

 No 4, 11, 13 und 14 beschriebenen, stammen sämtliche aus dem Comitate 

 Csik in Siebenbürgen, wo dieser Vogel ziemlich häufig ist. In den Jahren 

 1910 bis 1914 als ich ständig hier wohnte, habe ich hier viele gesehen. 

 Wenn man die Daten anderer Sammlungen, sowie die Litteratur herbei- 

 zieht, so kann man ganz bestimmt behaupten, dass der Schreiadler in 

 den Karpathen überall verbreitet ist. 



Die Masse geben der Reihenfolge nach die Totahänge, dann die 

 Länge des Flügels, Schwanzes, Laufes und Schnabels an. Stellenweise 

 wird die Flugbreite und auch das Gewicht angeführt. 



Bezüglich der Färbung möchte ich hervorheben, dass der successive 

 Übergang vom Jugendkleide — geflecktes Gefieder, braunes Auge — zum 

 Alterskleide — fahlbraunes, kaum geflecktes Gefieder, zitronengelbes 



