ZEYK MIKLÓS ÉLETE ÉS MŰKÖDÉSE 73 



Még ujabb adatokat is helyezett kilátásba, közlök ZETK-nek egy öreg- 

 kori igen jó és kedves arcképét is, melyekre a Kolozsvári Egyetemi 

 Könyvtárban bukkant rá, söt azzal is biztatott, hogy apósa megirja Zetk 

 életrajzát, de mindebben megakadályozta az oláh megszállás, a mely 

 elöl SziLÁDY is Magyarországba menekült, éppen ugy, mint 1848-ban 

 Zeyk Miklós az oláh fölkelés elöl. 



Másodsorban, minthogy Zetk a beriini egyetemet is látogatta, Schalow 

 HEEMAN-hoz, a kiváló ornithologushoz, intéztünk mindenkori jó barátjához 

 lordultam adatokért, főleg azért, mert igen valószínűnek látszott, hogy 

 Zetk berlini tartózkodása alkalmával szerezte madártani és muzeologiai 

 tudását. Kimerítő és becses adatai alább következnek. Itt még csak azt a 

 kellemes kötelességet teljesítem, hogy ugy SziLÁDT-nak mint ScHALOw-nak 

 hálás ki3szönetet mondjak eredményes fáradozásukért, amelyet az elfele- 

 dett tudós apotheozisa érdekében kifejtettek. 



CsATó JÁNOS valószínűleg a „Zeitschrift für die gesammte Ornithologie" 

 czimü folyóiratba szánta a kéziratot, de ennek a folyóiratnak a meg- 

 szűnése következtében már nem jelenhetett meg, azután pedig jelenleg 

 már ki nem puhatolható okok akadályozták meg a kiadást. A bevezetés 

 mely csak németül volt meg, magyar fordításban a következő : 



^ Alsófehér és Hunyad vármegyék madárvilágára, vonatkozó, a Zeitschrift 

 für die gesammte Ornilhologíe II. 1885. évf. 392 — 522. lapjain megjelent 

 tanulmányomban már emiitettem, hogy Zetk Miklós nagyenyedi tanár 

 Krdély egyik legkorábbi és legkiválóbb ornithologusa volt. Minthogy azonban 

 madártani megfigyeléseit nem adhatta közre, velem együtt mások is azon 

 a véleményen voltak, hogy kéziratai elkallódtak. Nagy és örömteljes volt 

 tehát a meglepetésem, amikor mélyen tisztelt özvegye kitüntetett azzal, 

 hogy rendelkezésemre bocsátotta férjének szeretettel őrzött természetrajzi 

 vonatkozású kéziratait. Az iratok között volt két nagyobb madártani munka, 

 amelyek közül az egyik a madárvonulást tárgyalta, a másik pedig Erdély 

 madaraira vonatkozó jegyzeteket tartalmazott. 



Utóbbi munkában vannak tulkorán elhunyt első erdélyi madártani 

 kutatónknak a legnagyobb gondossággal és lelkiismeretességgel gyűjtött 

 adatai, amelyek azért is rendkívül érdekesek a honi madártan szempont- 

 jából, mert abból a korból valók, amely a madárvilág számára még sokkal 

 kedvezőbb viszonyokat nyújtott, mint a jelen kor. 



Abban az időben Erdélybe még nem vonult be a gőz korszaka s a 

 folyton terjedő földmívelés még nem irtotta ki az utolsó bokrot a 

 mezőkről s a fakereskedelem még nem szállította le erdeinket a keres- 

 kedelem tárgyává. 



Hány gyönyörű, árnyas folyómenti ligetünk adott azóta helyet az 

 «kének! Hány szálerdőnket irtotta ki a fejsze! Hány apró tócsánk, 

 amelyben akkoriban még élénk madárélet vidította fel a természetkedvelőt, 



