ZEYK MIKLÓS ÉLETE ÉS MŰKÖDÉSE 81 



1848-ban már igazán nagyszabású s csak Nemzeti Múzeuméval 

 összehasonlitható értékű gyűjteményt szerzett, melyet „Régi hires erdélyi 

 madárgyüjtemények" cimü közleményemben (Aquila XXIII. 1916. p. 166. 

 i'észletesen ismertettem. Ezzel egyidejűleg kisebb tankönyveket ir a ter- 

 mészettudományok minden ágából tanítványai számára, melyek kéziratosán 

 forogtak közkézen. Ezek közül ránk maradtak a növénytanra, emlősökre, 

 kőzettanra és kristallografiára vonatkozók. Ezek mellett megkezdi madár- 

 tani, meteorológiai és phytophaneologiai jegyzeteit, szóval gyűjti az anyagot 

 Erdély természetrajzi viszonyainak ismertetéséhez. Ö volt az első, aki rend- 

 szeresen figyelte és jegyezte a madárvonulási jelenségeket és pedig már 

 az 184.0-es évek elejétől kezdve és párhuzamosan a meteorológiai jelen- 

 ségekkel. Meteorológiai naplójában errenézve a következő érdekes beve- 

 zetés található: 



„Ezen időjárási észrevételeknek célja az, hogy a madarak délire 

 költözésének, visszajövetelének és néha történni szokott, utazás közbeni 

 messzi eltévedésének jelenései az idő járásával egybehasonlittassanak. 

 Ezért is thermometernek és barométernek állásai nincsenek ide felje- 

 gyezve, mint a célra nézve szűkség feletti aprólékosságok. Szűkség lett 

 volna a szeleknek irányára és erejére, de széliránymutató és szélerő- 

 mérőknek birtokában nem lévén, csak nagyjában jegyeztem föl a szeleket 

 is, ugy amint azoknak irányát és sebességét, a fellegek és a fűst moz- 

 gásából ki lehetett venni." 



Ebben a sokalaku és eredményes működésében éri el az 1848-iki 

 esztendőt, majd az oláh dulást, mely megsemmisíti munkájának legérté- 

 kesebb eredményeit, őt magát pedig földönfutóvá teszi. Magyarországi 

 tartózkodása idején érlelődik meg az addig folytonos munkához szokott 

 férfiúban az az elhatározás, hogy megirja Erdély madaraira vonatkozó 

 tapasztalatait s minthogy erre vonatkozólag megfelelő gyűjtemény állott 

 rendelkezésére, melyet annak elpusztítása után is emlékezetből és meg- 

 felelő jegyzetek alapján jól ismert s minthogy egyúttal ismerte kortársainak 

 Db. KNŐPFLER-nek, Stettee ViLMOs-nak és Buda ELEK-nek gyűjteményeit, 

 ezt a munkáját el is végezhette, bár annak megjelenését már meg nem 

 érhette. 



Ugyanakkor, valószínűleg már ennek a munkájának a megírása 

 közben, gondolt arra, hogy uj lakhelyének, a Tiszamentének természet- 

 rajzi viszonyait is tanulmányozza és ismerteti, minthogy azok lényegesen 

 eltértek az erdélyiektől, különösen a vízimadarak sokasága által, de ezt 

 a tervét már nem tudta végrehajtani. Hiányzott a lőfegyver, amellyel 

 gyűjteményt szerezhetett volna s hiányzott az irodalom, amellyel a szülí- 

 séges meghatározásokat eszközölhette volna, de hiányzott egyéb irodalmi 

 tevékenységéhez is a megfelelő irodalom, ugy hogy itt csak a madártani 

 naplóit vezette. 



Àquila 



