88 ZEYK MIKLÓS 



is 15 fout körül jár. Gyakran találhatni ezen fajt udvarokon megszeliditve, 

 hol két gazdát is kiél. Tudok bizonyos esetet rá, hogy nagyon teli éve 

 magát néha bottal is agyon lehet verni. 



Jegyaés. A szárny vége mind a két keselyű fajnál csaknem elcsapott, s mikor 

 kering 1-sö rendű evezőtoUai szerte állanak,*) a mint azt még az egyébaránt a kese- 

 lyükhöz sokban közelálló F. alhicillánál sem tapasztaltam, annál kevésbbé más sasoknál. 

 Ez és a hosszú nyak távolról ismertető a keselyűt. 



ÖLÖK. 

 GYPAËTOS. 



4. GYPAËTOS BARBATUS (Gyppaëtus barhatus grandis Stoeb.) 



SASKESELYŰ, SZAKÁLLAS KESELYŰ. 



Erdélyben sohasem láttam, ámbár nagyon hihető, hogy lakja hazán- 

 kat. KűszTEL GxnDÓ birja lábait és fejét egynek, mely a me hadi ai 

 havasokban, tehát aHátszegvidéki havasok szomszédságában lövetett. 

 Buda Elek azt irja nekem, hogy a Retyezát megett látott egyet s táv- 

 csővel megbizonyosodott, hogy nem tévedik a fajban. Kedvencz eledele a 

 saskeselyünek a zerge, déliszélbeli havasainkat nagy számmal lakja (éven- 

 ként körülbelül 40 — 50 darab ejtetik el) juhok is nagy számmal legelnek 

 tavasztól őszig a legmagasabb havasokon s gyakran hord el bárányokat a 

 sas (hihetőleg ezen faj s tán a F. fulvus). A hegyi egér (Marmotta alpina) 

 is gyakori havasainkban; egyszóval minden feltétele megvan létezhetésének. 



FALCO. 



SÓLYMOK, SZÉLLELJÁDZÓK. 



5. FALCO CENCHRIS (Cerchneis Naumanni Fleisch.) 



SZÉLLELJÁDZÓ, KICSINY VÉRCSE, DÉLI VÉRCSE V. SZÉLLEUÁDZÓ. 



Nyárban és télben nem láttam, csak költözködéskor tavasszal. Kezem- 

 ben csak kettő volt (egyik kiszínezett, másik ifiu) mindkettő Enyednél 

 lövetett 1841-ben Martins utolsó hetében. Nem lehetetlen, hogy F. rufipeaek 

 közt többször is láttam, anélkül, hogy megbizonyosodhattam volna róla. 

 Mondják, hogy Háromszéken 2 verese faj fészkelnék, ha ez való, akkor 

 az egyik ezen faj lehet. 



6. FALCO TINNUNCULUS (Cerchneis tinnunculus L.) 



SZÉLLEUÁDZÓ, TORONYI VÉRCSE, VÉRCSE. 



Mindenütt. Fészkezik jócska számmal tornyokra, sziklákra, és ber- 

 kekben nagy fákra, Martiusban és szeptemberben és októberben észre- 

 vehetőleg költözik, csakugyan télben is mindig lehet egyeseket látni, bár 

 mekkora legyen is a hideg és hó. A fészkezés ideje alatt főleg, de máskor 

 is nagyon veri a ragadozó madarakat és bagolyhoz is rendesen legelőbb 



*) A kéziratban a röpképről ZETK-nek egy bár parányi és kezdetleges de egyéb- 

 ként igen találó tollrajza található. ■ '. ■ : 



