ERDÉLY MADARAI ^7 



nagyobb gyümöltsösöket lakja, hol legörömestebb uduba rejtezik nappalra 

 s csak ennek nem létében sürü falomb közé. Augustus végén és Septem- 

 berben kezd legelőbb a falvakhoz levonulni, a mikor könnyen utánoz- 

 ható hangját gyakran halszatja, melyet „kuvit, kuvií, kuvit, vagy kuhit, 

 kuhit, kuhit" szavakkal lehet legjobban kifejezni. Az utolsó tagot meg- 

 nyújtja és hangban igen felemeli utolján pedig majd mindig egy némileg 

 röfögő szuszogó hangon végzi a sajátos énekét. 



33. STRIX DASYPUS (Aegolius Tengmalmi Gm.)' 



LOMBOS LABU, POFOTYOS, MACSKAFEJÜ BAGOLY. 



Ritka. Buda Elek, Knöpflee és én birtunk egy-egy példányt 

 gyűjteményeinkben, melyek mind Nagyág és Csertés környékéről 

 kerültek bé télben. Többször tudtomra nem tapasztaltatott. 



34. STRIX FLAMMEA (8trix flammea guttata Bkehm.) 



TORONYI BAGÓJ, GÖNGYÖS BAGOLY, SIVÓ V. SIVÍTÓ BAGOLY. 



Gyakori. Főleg télben, mikor néha kézzel engedi magát megfogatni, 

 ha nagy hó és kemény hideg miatt elkényszeredik. Találtam fészkezve 

 tornyokban, bástyákban és ház hijjakon, de erdőben és uduban ritkán 

 tapasztaltam. Hangját csak Augustusban hallottam, mikor fijait kirepítette. 

 Láttam egy igen szép varietast, melynek egész alsó része hófejér és 

 selyemfényű volt. 



35. STRIX OTUS (Asio otus L.) 



ERDEI FÜLES BAGÓJ. 



Gyakori. Többször kaptam, Juhusban, fészkekből kivett ifiakat. ügy 

 látszik fészkét nem nagyon rejti el. Leggyakoribb ősszel és télben. Nap- 

 pal jócskán lát s az üldöző szajkók ellen oly ügyesen védi néha magát, 

 hogy azokat megszalasztja. Házakban és uduban soha sem találtam, 

 hanem mindig fákon szabadon, legfennebb a torsokhoz simulva. Ősszel 

 és télben a berkekben és gyümöltsösökben tanyázik, nyárban a hegyallji 

 nagy erdőkben, hol Martiusban igen gyakran lehet huhogó hangját hal- 

 lani. Birtam kitöltve egy nagyon világos, csaknem fejéreslő példányt. 

 Hogy hová rakja fészkét, még nincs adatom rá. Télben néha 6 — 7-et is 

 lehet ugyanazon fán látni. 



36. STRIX BRACHYOTUS {Asio accipitrinus Páll.) 



RÉTI, MEZEI FÜLES BAGÓJ. 



Nem ritka. Csak ősszel és télben találtam ezen fajt, de ezen 

 évszakban minden évben is mutatkozik. Mindig a földről repítettem fel, 

 hol néha kicsiny társaságban is találtam. Rendesen sás, vagy fü vagy 

 apró bokrok közt nyugszik. Fészkelése körül nincs semmi tapasztalásom^ 

 de hihetőnek tartom, hogy itt-amott fészkezik. 



Aquila ' 



