104 ZEYK MIKLÓS 



csapatokban találtam ezen fajt a szőlőkben; énekeltek és eledel után 

 jártaJC; nem láttattak sietni. 



TURDUS ÎLIACUS CTurdus üiacui^ L.) 

 Nagyon ritka. Egy ideig azt hittem, hogy első éves ifiakat találtam éneklő rigók 

 közt, de utóbb meggyőződtem. hog>' tévedésben voltam és soha egy Turdns iliacu? \'i- 

 kezemen meg nem fordult.*) 



57. TURDUS TORQUATUS (Turduts torfUatus alpestris Bkehm.) 



ÖRVES- HAVASI RIGÓ. 



Gyakori a havosokban mindenütt. Közép magasságú hátakon, ho 

 egyes fenyőfák közt gyalogfenyö (Juniperus communis) tenyészik, legnagyobb 

 számmal laknak, egyébaránt a kopasz havason is lehet őket látni bolyongva 

 a legmagasb csúcsokig fel. Tavasszal Martiusban érkeznek nieg, mindenült 

 a bérczeket és hegysorokat követve. Ősszel nem tudom, mikor mennek el, 

 mert őszi költözéseket sohasem tapasztaltam, csak annyit tudok, hogy 

 télben egy se mutatkozik nálunk. Tavasszal az erdők melletti legelőket és 

 réteket meglátogatják seregekben s léprigók társaságában földi gelesztákat 

 szedegetnek. Éneke kellemes, hasonlít valamit az éneklő rigóéhoz, de azon 

 Idvül sok van benne, mi a Sylvia ttirdina énekére emlékeztet. 



58. TURDUS MERÜL A (Turdus merala L.) 



FEKETE RIGÓ. 



Gyakori. Fészkezés ideje alatt leginkább szereti a patakok mellett 

 fekvő bükköseket, főleg hol sűrű bokrok közt egyes terepély fák állanak, 

 Augusztusban az ifiak lejönnek a szőlőkbe és gyümölcsösökbe, hol egész 

 szüret utánig mind nevekedő számmal mutatkoznak. Költözése (mivel 

 nem szeret seregelni s alig lehet 15 — 20-ból álló csapatokat látni) sokkal 

 kevésbé feltűnő, mint a többi rigóké, nem is mennek c! mind soha. Az 

 itt telelők a berkekben tanyáznak s főleg Ligustrum bogyóval élnek; ezek 

 többnyire vének. 



KÖVI RIGÓK. 

 59. TURDUS SAXATILIS {Monticola saxatUis L.) 



KÖVl RIGÓ. 



Nem ritka a sziklás és szakadásos helyeken. A havasokban is lehet 

 kissebb számmal látni, néhol a fenyveseken felyül is. Fészkezve találtam 

 a Turi, Tor dai, Toroczkói és Kákovai köveken. Stetter szerii^t 

 fészkezik a DévaiVárhegyen. Május végén már kirepített fijai vannak. 



*) Tehát akkor az a két példány, amely gyűjtemény jegyzéke szerint 1841 okt. 

 8-án Diódon lövetett volna, szintén nem T.Uiams. kqpiltx XXIll. 1916. p. 178. 



Sch. J. 



