KISEBB KÖZLEMÉNYEK 261 



Tortrix viridana és a madárvilág. A Budai Hegység egy tölgy- 

 fával beültetett erdörészét, a főváros közelében ujabban minden eszten- 

 dőben a tölgy iloncája támadta meg, ugy hogy a hernyók kopaszra rág- 

 ták a fákat és azok később másodszor is kihajtottak, A Calosoma inqui- 

 sitor L. bábrablón kivül, melynek társaságában igen gyakori volt a kék 

 aberratio (a. víolaceum Westh.) is, különösen a madarak sereglettek a 

 teritett asztalhoz. Ámbár a baj májusban mutatkozott, amikor tehát mada- 

 raink már javában fészkelnek, apró énekeseink ennek ellenére még 

 kisebb csapatokban gyűjtötték hol a hernyót, hol a bábot. így az erdő 

 bejáratánál megfigyeltem a közeli majorokból ide gyűlt hád verebet 

 többed magával a lakmározásnál. 5 — 8 drb.-ból álló tengeliccsapsdok, 

 egy-egy erdei pinty zöldike, meggyvágó és citromsármány szintén ettek a 

 csemegéből. A seregély első költéséből eredő fiókái apró rajokban tartóz- 

 kodtak a fákon s felriasztva mindig visszatértek. A feketerigót, fülemilét 

 és a sárgarigót is megfigyelhettem a hernyók fogdosásánál. A Sylviáh 

 közül különösén a barátkának Ízlett ez a táplálék. Egy különös énekéről 

 felismerhető him példány, messze fészkelési helyétől, fél délelőttönként 

 kóborolt a megtámadott fákon. A kisposzáta sem vetette meg a bőséges 

 eledelt. Néha megjelent a széncinege, csuszka, csilp-csalp fümke és sisegö 

 füzike is. Ha már most ez a tarka madársereg nem is szüntethette meg 

 a bajt, mégis alaposan megtizedelte a kártevőt. 



A tölgy iloncájának sárgás-zöld hernyóját és — bár kisebb mérték- 

 ben — bábját is a fogságban tartott poszáták és fülemülék is nagyon 

 szívesen eszik, amint ezt szobamadaraimon megfigyelhettem. Ezen a 

 nyomon elindulva etetési kísérleteket végeztem a Hyponomeuta evonymella 

 Scop. hernyójával is, de csak egy csiz evett néhányat belőle, tengelic, 

 kenderike és énekes rigó nem nyúltak hozzá. Ezzel szemben az Ephestia 

 elutella Hübn. hernyója a 2Joszáták és rigók számára valóságos csemege. 



De. Gbeschik Jenő. 



A házi veréb a selyemhernyót is megeszi, amint azt 1920. 

 nyarán Szekszárdon az Országos Selyemtenyésztési Felügyelőség tenyésztő 

 helyiségeiben megfigyeltem. Az épület udvarában fészkelő verebek a nyitott 

 ablakon bejöttek a tenyésztő helyiségbe és még a negyedik vedlés utáni 

 hernyókat is fölszedték. Ezeket azután vagy még a rácsokon, vagy 

 elriasztva,- a tetőn ették meg. A kibujt lepkét sem vetik meg. 



De. Gbeschik Jenő. 



Madarak kártételei az eredő szőlőben. Mikor 1906. őszén u 

 Fertő déli partjának madár^i]ágát tanulmányoztam*) már föltűnt, hogy az 

 eredő szőlőt isen sok. egvébként hasznos madarunk tekinti terítetett asztal- 



*) Aquila 1917. p. 35. 



