^94 NEKROLO&US 



földrajzi kutatások eredményeit és megvizsgálja rendszertani értéküket^ 

 miközben a fősúlyt a belső bonctani bélyegekre fekteti. Mindezen vizsgá- 

 latok alapján, tehát nem csupán az izmok és idegek alapján, azután egy 

 genealógiai madárrendszert állit föl. Ebben Fűebringbr csak kivételesen 

 terjeszkedik ki az alcsaládokra és nemekre, a fajokra pedig egyáltalában 

 nincs tekintettel. Ki kell emelnem, hogy ebben a művében a madaraknak 

 a többi sauropsidához való viszonyát is fejtegeti, ahogy ez benne 

 munkássága közben kialakult. A munka minden sorából a kiváló képzett- 

 ségii összehasonlító anatómus szól hozzánk, aki közli velünk kételyeit 

 is s az egészen oly szerénység ömlik végig, mely ritkítja párját. 'Már 

 ;1751 foliooldalas és 30 táblával diszitett munkája előszavának végén 

 mondja: „Ha csak egy ember merit buzdítást belőle további gyümölcsöt 

 fakasztó munkához, akkor célját elérte." E munkával uj korszak kezdődött 

 a tudományos madártanban és minden időkre megmarad a madáralaktan 

 és madárrendszertan egyik legbecsesebb forrásának. Hisz belőle fakadt 

 ^gész mai rendszertanunk. 



A Journal für Ornithologie 1889. 37. kötetében megjelent tőle : 

 Einige Bemerkungen über die Stellung von Stringops und den eventuellen 

 Herd der Entstehung der Papageien, sowie über den systematischen Platz 

 von Jynx'' és az Ornith. Monatsschrift 1890. 15, kötetében: „Über die 

 systematische Stellung der Hesperornithidae". 



Az 1891-ben Budapesten megtartott és eredményeiben oly gazdag 

 n. nemzetközi madártani kongresszus magyar tudományos bizottsága föl- 

 kérte FÜEBBiNGEBt, hogy 3. 3. sectio, a madarak anatómiája részére 

 vállalja a referensi tisztséget. Fürbbingeb nagyon örült, hogy ez a kon- 

 gresszus elsőnek a madáranatomia részére külön sectiot biztosított és 

 felejthetetlen Herman OTTÓnk szavait idézve „csodálatra méltó körül- 

 tekintéssel és világossággal megfogalmazott" referátumot küldött be a 

 madarak anatómiájáról, mely az 1887 — 1890. évek irodalmát felöleli. 

 Maga személyesen betegsége folytán nem vehetett részt a kongresszuson. 



1902-ben egy nagyobb munkában : „Zur vergleichenden Anatomie 

 des Brustschulterapparates und der Schultermuskeln der Vögel" még 

 egyszer visszatért egykori tárgyához. 



A Magyar Királyi Madártani intézet a nagy ornithotomusban tisz- 

 teletbeli tagját gyászolja. Emlékét mindenkor tisztelettel őrizzük. 



Dr. Gbeschik .Ienö. 



Hauer Béla. 



1847—1920. 



Áldásos munkás életének 74-ik évében 1920. augusztus 8-án halt 

 meg Hauee Béla hart ai földbirtokos, intézetünknek 1898 óta levelező 



