16 



ALEXANDER KIELLAND OG FUGLENE. 



AK 



O. HELMS. 



I'OKKDKAG HOLDT I »DANSK ORNITHOLOGISK KORENING- 



Kæmper man for en Sag, saa gælder det om, at ens Ord 

 naar ud og faar Tag i en stor Del af Befolkningen, helst rækker 

 længere end til den lille Kreds, som læser Fagskrifterne. Dig- 

 ternes Værker spredes vidt ud, læses og drøftes, paavirker Sindene; 

 det er gode Forbundsfæller at have. Man kan nu ikke paastaa, 

 at Ornithologien gennemgaaende staar i stor Gæld til nordisk 

 Digtekunst; medens flere af de nordiske Malere har kastet sig 

 over Fuglenes Liv og givet smukke, sande og forstaaelsesfulde 

 Billeder heraf — jeg kan, for blot at tage et Navn fra hvert 

 af de skandinaviske Lande, nævne Bruno Liljefors, Thorolf 

 Holmboe og Johannes Larsen — , saa finder vi ikke noget 

 tilsvarende blandt Forfatterne, bortset fra dem, hvis Forfatter- 

 skab direkte og udelukkende eller væsentlig bestaar i Skildringer 

 af Naturen, og for hvem vi som Type her hjemme har Boganis. 

 Blandt de egentlige Digtere findes i dansk Litteratur kun en, 

 som med virkelig Forstaaelse og Kærlighed har skildret os Fuglenes 

 Liv, og gennem hvis Arbejde man mærker gennemgribende Kend- 

 skab til, og Samliv med Fuglene; det er Sten Blicher; den Fugl, 

 som han særlig har besunget, er Lærken, af hvis Liv man 

 finder talrige Træk i nogle af hans skønneste Digte, bl. a. det 

 berømte »Hedelærken til Nattergalen«. Men at han ogsaa har 

 Kendskab til andre Fugle, derom vidner tilfulde hans smukke 

 lille Digtsamling »Trækfuglene«, hvori findes Digte om alle de 

 almindelige Trækfugle, og en Hilsen til dem ved deres Ankomst 

 om Vaaren. Samlingen selv, der burde findes paa enhver Orni- 

 thologs Boghylde, er iøvrigt kun lidt kendt, og egentlig mest for 

 det stemningsfulde Indledningsdigt, der begj-^nder med den ve- 

 modige Linje »Sig nærmer Tiden, da jeg maa væk«. Ellers er 

 det ikke overvældende, hvad man finder om Fugle i dansk Skøn- 

 litteratur, naar netop undtages Lærken, som er besunget paa 

 Kryds og Tvers, fra Chr. Winther til Jeppe Aakjær, ofte med sær- 

 deles indgaaende Forstaaelse. Valdemar Børdam har i sine senere 

 Digtninge vel jævnlig skrevet om Fugle, men det er i Almindelig- 

 hed i Sammenhæng med drabelige Jagtbedrifter, ligesom ogsaa 



