22 



Ungerne var lige udvoksede og flyvedygtige , kun enkeltvis 

 saa jeg en langbenet Fyr tage til Sokkerne og forsvinde bag 

 Klitterne. 



Saa er der Strandskaden (Hæmatopiis ostreologas), den er vist 

 den næst almindeligste; den holder sig mere til Strandkanten, 

 hele Stranden rundt forekom den og ligeledes i Smaaflokke inde 

 paa Markerne. 



Af Præstekravearterne tror jeg kun, jeg bemærkede den al- 

 mindelige; — lidt før Aften, naar der er Lavvande, og Havet 

 ligger roligt omkring Nordvestrevet, saa mylrer det med Præste- 

 kraver der ude, og deres klangfulde Fløjt høres vidt omkring; 

 de vader i det lave Brakvand paa Revlen og piler henad det 

 faste Sand som rullende Kugler. Paa lidt dybere Vand staar 

 den rødbenede Klire (Totanus calidris) med Hovedet lidt paa 

 Skraa. Den saa jeg kun ganske enkeltvis; Præstekraven er der- 

 imod almindelig Ynglefugl, den ruger paa Stensletterne, der er 

 som skabte for den. Anholtboen kalder Præstekraverne for 

 »Møllere«. 



Af Ternearterne bemærkede jeg hyppigt Dværgternen fSterna 

 minutaj , og den almindelige Terne (Sterna hiriindo) , især ude 

 over Ørkenen og langs Stranden der; sandsynligvis yngler de 

 paa samme Revier som Maagerne. Viberne (Vanelhis cristatus) 

 var allerede samlede; paa Brakmarkerne og i den gulgrønne 

 Spergel stod de i Flokke, og flokkevis sejlede de over Eng- 

 dragene mod Vest. 



Og Regnspoven (Numenius arqvatiisj var der paa Gennem- 

 rejse; den spiste Revlingebær, saa den blev fuldstændig sort ind- 

 vendig; ude under Sælhøjene talte jeg en Dag 14 Stk., og en Aften 

 overrumplede jeg en Flok paa mindst 20 ude under Nordstrands- 

 klit, hvor Revlingeriset gror frodigst, — og enkeltvis saa jeg den 

 overalt. Jeg tænkte mig, at den muligvis jniglede ude i de ufor- 

 styrrede Mosedrag i Ørkenen, men Fiskerne mente Nej; de saa 

 den kun Foraar og Efteraar. Imidlertid fastholder andre, at den 

 dog skal yngle derude, og Terrainet er udmærket; jeg vil ikke 

 finde det umuligt, men noget bestemt tør jeg slet ikke sige. 



Men af Ederfuglen (Somateria mollissima) fandt jeg Reder 

 der; de var fra i Aar men forlængst forladte, tilbage laa en 

 Dunbunke og de grønne Skaller, Ungerne laa forlængst paa 

 Havet. Jeg talte en Dag, da jeg gik Kysten rundt, de Ederfugle, 

 jeg saa: under Sønderbjærg laa 3 Kuld, en 13 — 14 Unger og 3 



