24 



i et nærliggende Vildanden, lader det til, at Guldpirolen kan 

 holde sig dem Ira Livet. Kragen nærer aabenbart stor Respekt 

 for den lille modige og kamplystne Fugl. I Kirsebærtiden er 

 den ellers saa sky og urolige Pirol en hyppig (iæst i den nær- 

 liggende Herregaardshave, og Ejeren har mangen en Gang set 

 den hjemføre Kirsebærrene til Ungerne. Pirolen er iagttaget saa 

 tidlig som først i Halvfjerserne i nævnte Skov, men kun enkeltvis, 

 saa det er utvivlsomt, at den siden da har formeret sig stærkt. 

 Jeg maa endnu tilføje, at jeg i Eftersommeren til min Fugle- 

 samling har modtaget et smukt Eksemplar, en stærkt udfarvet 

 gammel Han (dog ikke pater familias til den omtalte Rede). — 

 Det vilde være af Interesse, om ogsaa andre vilde udtale sig, 

 hvis de har haft Lejlighed til at studere »den danske« Pirol paa 

 nært Hold. 



Kalkbrænderivej i Oktbr. 09. EINAR FRIDERICHSEN. 



FRA HOLMENE VED SAMSØ. Den 31 Maj var jeg igen 

 paa mit gamle Terrain, de smaa Holme Øst for Langøre Havn. 

 En stor Skuffelse var det at finde Fuglebestanden stærkt i Af- 

 tagende. Jeg skal her kortelig anføre, hvad jeg fandt, og hvad 

 jeg ikke fandt, og ved Sammenligning med min tidligere Artikel 

 om samme Æmne vil man let se Forskellen. 



Paa Bosserne var Maagekolonien betydelig mindre, end da jeg 

 undersøgte den i 1905, Æggene af første Kuld var borttagne, 

 sandsynligvis benyttede til Føde, og Rederne indeholdt nye, ikke 

 færdige Kuld paa 1 — 2 Æg. 



En væsentlig Aarsag til Fuglebestandens Aftagen er, at der 

 nu som i 1905 og selvfølgelig i alle mellemliggende Aar hele 

 Sommeren igennem ligger fuldt af Stenfiskere i Vejrø Sund og 

 nord for Vejrø og i Bugten ved Bosserne. Deres Haandtering 

 er jo for saa vidt meget fredelig, og dog tvivler jeg ikke om, 

 at deres hj'ppigste Middagsmad Sommeren igennem er Æggekage 

 af Stormmaagens Æg. Min Baadfører, Hr. H. C. Petersen i Langøre 

 ytrer noget i samme Retning. Til 25 Maj er det tilladt at tage 

 Maageæg, og Samsingerne i Langøre og Omegn benytter sig vist 

 ogsaa af Tilladelsen i rigeste Maal. 



Jeg vil her sige, lad gaa endda med Maagerne; men at det 

 har en i allerhøjeste Grad ugunstig Indflydelse paa de sjældnere 

 Fugle, der yngler Side om Side med Maagerne, er jo givet. Jeg 

 sigter her særlig til Stenvenderen (Strepsilas interpres), der før 



