33 

 NOGLE DANSKE ROVFUGLEKULDS STØRRELSE. 



AF 



H. CHR. C. MORTENSEN. 



I 3. Aargang af D. O. F.s Tidsskrift gør Hr. V. Weibiill (S. 

 161) det Spørgsmaal: »Hvor mange Unger faar Musevaagen 

 (Buteo vulgaris) flyvende?« Undertegnede har i de senere Aar 

 besøgt en Snes Musevaagereder sammen med nogle unge Men- 

 nesker, nemlig daværende Stud. art. Immanuel Kirkegaard (nu 

 Kommunelærer, Cand. phil.), Seminarieeleverne Johs. Kirkegaard 

 og Knud Nielsen (nu Lærer), Stud. art. Aage Nissen (nu Stud. 

 theol.), Stud. med. & chir. G. Rendtorff, Stud. art. Einar Rossen og 

 Forstelev Vagn Rossen — hvem jeg herved aflægger min Tak 

 for ydet Hjælp. Den af de nævnte Herrer, der var med paa 

 Ekspeditionen, er klatret op i Redetræet og har hejset Ungerne 

 ned til mig, og jeg har saa givet dem Ring paa og ledet Under- 

 søgelsen af Reden. Nedenstaaende Optegnelser om de forefundne 

 Unger kan maaske have sin Interesse til Belysning af det op- 

 stillede Spørgsmaal. Jeg har til Sammenligning opført Notitser 

 ogsaa om nogle andre Rovfuglearters Kuld. 



Reder af Musevaage (Buteo vulgaris). 



1. 

 Ved et Eftersyn i Maj 1905 var der tre Unger, hvoraf den 

 ene laa død (og, saa vidt huskes, indtørret) paa Kanten af Reden. 

 (Imm. Kirkegaard.) 



12. Juni 1905 2 næsten flyvefærdige Unger. 



Nr. 1 fløj af Reden, da Træet Skudt 19. Sept. 1906 ved Cre- 

 blev besteget, men indfangedes, feld^). 



Nr. 2. Knap saa udviklet som Skudt 18. Jan. 1906 ved Hor- 



Nr. 1. sens^). 



2. »Tudsereden« ^^ 1905. 

 Reden er bygget 1905. (Imm. K.) 



12. Juni 1905 3 dunede Unger. 



Nr. 6 havde en lille Tomme Fanget 23. Sept. 1905 nær 

 Svingfjersfane paa Blodposerne. Skive ^). 



* Saaledes kaldet, fordi Imm. K. 1905 fandt en levende Tudse (Biifo vul- 

 garis) nedgravet i Lejet hos Ungerne. 



3 



