45 



At" de to tiloversblevne Unger var den ene større end den 

 anden, og jeg saa med Forbavselse den store bearbejde den lille 

 oven i Hovedet saaledes, at denne klagende flygtede helt ud paa 

 Yderkanten af Reden, medens den store gjorde sig det behageligt 

 i Redens Midte. Den lille havde oven i Hovedet en skallet Plet 

 og et Saar, som tydede paa, at den længe havde været udsat 

 for denne Behandling. 



Ungerne var den Gang endnu graa og dunklædte, men Sving- 

 fjerene var begyndt at brj^de frem. Om de begge er bleven 

 flyvefærdige, ved jeg ikke, da jeg ikke senere har set til Reden. 

 Ved Lejlighed skal jeg gøre dette for muligvis at finde den Ring, 

 der har været om Benet paa den lille. G. Rendtorff. 



KORSNÆB SOM GALLEÆDERE. 



AF 



R. H. STAMM. 



Det forløbne Aar synes at have bragt Korsnæb (Loxia curvi- 

 rostraj her til Landet i usædvanlig stort Antal; fra de forskel- 

 ligste Egne hører man Beretning om, at de er blevet iagttaget. 

 Selv har jeg set dem alle de Steder, hvor jeg har opholdt mig i 

 Sommermaanederne, saaledes, ved Frederikshavn, i Lerbæk Skov 

 samt, lidt nordligere, ved Hulsig i Bunken Plantage. I Juli 

 Maaned kom jeg derpaa tilfældigvis et Par Dage hjem til Kjø- 

 benhavn; stor var min Forbavselse ved her, midt i Byen — 

 den 22 Juli — at træffe et enkelt, yngre Individ hoppende rundt 

 i den asfalterede Gaard ved min Bolig; den var noget forkommen 

 og fløj med synligt Besvær op i Træerne i Haven ved Siden af. 

 Endelig iagttog jeg i den følgende Tid i Skovene Syd for Ny- 

 kjøbing paa Sjælland adskillige Gange smaa Flokke, bestaaende 

 saavel af ældre som yngre Fugle. 



Ude i Naturen er det navnlig Fuglens Stemme, som henleder 

 Opmærksomheden paa den; naar en Skare paa 10-20 Stykker, 

 som alle lader deres ejendommelige pyt-pyt høre, kommer i 

 Nærheden, kan man ikke undgaa at bemærke den. løvrigt hører 

 Korsnæb langtfra til de Fugle, hvis Færden er lettest at under- 

 søge; de er saa mærkværdigt omstrejfende og urolige; i det ene 

 Øjeblik kan de ganske vist slaa sig til Ro i en Trætop, men 

 snart efter er de i Regelen atter paa Fart, og det varer da gerne 



