46 



lang Tid, inden de atter falder til Hvile; mere end en Gang har 

 jeg saaledes fulgt dem under Flugten, indtil de, selv i stærk 

 Kikkert, svandt ind til ganske usynligt smaa Punkter. Denne 

 deres urolige Færd staar sikkert i Forbindelse med deres Søgen 

 efter F'øde; de trækker øjensynligt efter Naaletræerne, der jo, 

 som Regel, i de danske Skove staar i smaa Plantninger, spredte 

 mellem Løvtræerne. Hermed stemmer det godt, at det navnlig 

 er i Naaletræer, man vil kunne faa dem nøjere at se; her slaar 

 de sig ned for at æde og, med nogen Forsigtighed, vil man 

 kunne have Held til i længere Tid at betragte dem og endog 

 komme dem ret nær; særligt sky er de nemlig langtfra. 



Deres Føde er i ganske overvejende Grad Frø af Naaletræ: 

 Gran, Fyr og Lærk, som de faar fat i ved med det stærke Næb 

 at flænge og samtidig bøje Kogleskællene tilbage; herved faar 

 de forbidte og afrevne Kogler et højst ejendommeligt, laset Ud- 

 seende og røber let, naar de i større Tal ligger under Træerne, 

 Fuglenes Besøg i Skoven. Kostforagtere er de dog langtfra; er 

 der knap Tid paa Kogler, har man oftere set dem give sig i 

 Kast med Frugterne af forskelligt Løvtræ, saasom Rønnebær, 

 hvis Kærner de æder, El, Avnbøg og Ahorn. Ogsaa fra de urte- 

 aglige Planter kan de hente sig Næring; det er saaledes kendt, 

 at de udpiller Frugterne af Burrernes og Tidslernes Kurve, 

 løvrigt holder de sig ikke engang altid til F'rugter eller Frø; det 

 angives saaledes, at de kan æde Knopper og Blomster af Naale- 

 træer samt de af Bladlus dannede Galler paa Poppel- og Ælme- 

 blade. Endelig bør det, for Fuldstændigheds Skyld, ikke forbi- 

 gaas, at der ogsaa haves Iagttagelser for, at de ikke forsmaar 

 dyrisk Føde, saasom Bladlus og Larver. 



I Annebjerg og Ulkerup Skov ved Nykjøbing Sj., hvor jeg, 

 som nævnt, traf Korsnæb, er Mængden af Naaletræer kun ringe; 

 Egnen skulde derfor paa Forhaand ikke synes dem videre til- 

 lokkende, og særligt ofte saa jeg dem heller ikke. Første (iang 

 iagttog jeg dem i Toppen af nogle høje Lærketræer, hvor de 

 ivrigt bearbejdede Koglerne, af hvilke jeg senere under Træerne 

 fandt typiske, opflossede Stykker. Et Par Dage efter, ved Aften- 

 tid, gik jeg ved den sydlige Udkant af Annebjerg Skov, da en 

 Skare Korsnæb kom flyvende langt borte fra og efter forskellig 

 urolig Omflakken slog sig ned i nogle yngre Rødgraner i næppe 

 en Snes Alens Afstand. I Kikkert saa jeg nu, hvorledes de sad 

 særdeles ivrigt beskæftigede i de mest forskellige Stillinger, ad- 



