50 



ikke, at der er meget i den, der har betydelig Interesse for 

 Ornithologerne — ikke saa meget det første Kapitel, der handler 

 om selve Jagtretten, og ejheller Kapitel 3, der handler om Straf 

 og Paatale; disse Kapitler har vel særlig Interesse for Grund- 

 ejerne; thi hvad der skal gøres ved de slemme Krybskytter, om 

 de skal hænges eller skydes, eller slippe med at komme paa 

 Bremerholm paa Livstid, det kan jo i og for sig ogsaa være det 

 samme, set fra en Ornithologs Synspunkt; han vil jo sikkert 

 ingensinde komme i Konflikt med Loven, risikere al faa sit Gevær, 

 Hund og øvrige Jagtrekvisitter taget fra sig, og blive slæbt for 

 den nærmeste Politimyndighed. Nej, hvad der interesserer Or- 

 nithologen, det er Kapitel 2, der hedder: »Fredning og Forbud«, 

 og man er just ikke fyldt af Beundring, naar man læser Ka- 

 pitlet igennem; thi lad det nu være, at der er visse Ting, som 

 der kan være divergerende Anskuelser om hos Jægerne og andre, 

 saa er der dog andre Ting i Loven, som man synes er saa 

 besynderlige, at man ikke kan lade være at undre sig over, at 

 de overhovedet er komne derind ; thi ved en lille Smule Omhu 

 kunde de nok være undgaaede. 



Ser man noget nærmere paa Fredningsbestemmelserne for Fugle, 

 da har jeg den Hovedindvending imod dem, dels at de er altfor 

 vidtløftige og specialiserede, og dels at der er taget for lidt Hensyn 

 til Fuglenes Yngletid; men jeg vil prøve at gaa de enkelte Paragrafer 

 igennem, og slutte med at forsøge at opstille noget, der er bedre. 



I § 17, II, 1 staar der, at af Dagrovfugle fredes Musevaager fra 

 1 Februar til 15 September og alle Natrovfugle ganske den samme 

 Tid. Saa vidt skulde vi vel nu være komne, at vi havde lært 

 at gøre en Smule Adskillelse imellem de Rovfugle, der virkelig 

 kan tænkes at skade, og saa Musevaagerne og Uglerne, Uglerne 

 har det saamænd ikke for godt her til Lands; deres Yngle- 

 pladser tages bort fra dem, og der er virkelig ingen Fare for, 

 at de nogensinde skal brede sig for stærkt ; selv om de gjorde 

 det, vil det kun gaa ud over Musene og ikke over Vildtet. Der 

 findes Undersøgelser af Uglernes Føde i Massevis; her hjemme 

 er saadanne foretagne i ret stor Stil af H. Winge ^ og senere af 

 Forfatteren til denne Artikel^; alle viser det samme, at Uglernes 

 Føde er Mus, sjældent Smaafugle, ikke Vildt. 



^ Om nogle Smaapattedyr i Danmark, Vidensk. Medd. naturh. Foren. 1882. 

 * Om nogle danske Uglers Gylp, Vidensk. Medd. naturh. Foren. 1901. 



