52 



for at forvisse sig, om det nu ogsaa er en Brushøne eller en 

 Rødben, han skyder, om det er en lille Regnspove eller en 

 Kobbersneppe, han har paa Kornet. At de hvide og sorte Storke 

 skal være fredede hele Aaret, kan vi vel nok alle blive enige 

 om; thi at den hvide Stork skulde være en slem Vildttyv, er 

 der vel næppe mange, der vil tro paa. 



7 er et slemt Monstrum i Retning af Fredningsbestemmel- 

 ser. Svaner og Terner skal efter den være fredede fra 1 F'ebruar 

 til 15 September, men for Svanernes Vedkommende er Fred- 

 ningstiden senere sat fra 15 Marts til 15 November, altsaa en 

 hel ny Fredningstid indført for den enkelte Art; det er jo dog 

 at belemre Folk med en urimelig Masse Datoer til ingen Verdens 

 Nytte. Saa kommer Maagefredningen fra 1 Februar til 31 Ok- 

 tober, medens den »store Havmaage« kun fredes fra 1 Maj til 

 31 Juli. Nu er det vel urimeligt atter her at have særlige Be- 

 stemmelser for en enkelt Art, det bliver jo efterhaanden ikke til 

 at hitte ud af. Og Maagerne kunde man endda ganske rolig 

 give Lov til at skyde noget tidligere; Maager er der nok af her 

 hjemme, og Jagten paa dem vilde aldrig kunne gøre dem stor 

 Skade. Saa kommer der igen en lille Særparagraf for Graagæs 

 og Dykænder, medens andre Ænder og andre Svømmefugle er 

 fredede fra 1 Februar til 15 Juli, og de stakkels Knortegæs over- 

 hovedet ikke fredes. Enhver, som har set eller kendt noget til 

 Strandjagt, vil vide, hvor absurd en saadan Paragraf er. Saa 

 længe det overhovedet er tilladt at drive Jagt paa noget Slags 

 Vildt i Foraarstiden paa Søen, kan man være sikker paa, at 

 hvad som helst, der kommer for Bøssepiben, bliver der fyret 

 paa, hvad enten det saa kan dykke eller ej, og hvad enten det 

 er den ene Slags Gaas eller den anden. Svenskerne slog paa 

 Jægerkongressen i Sommer stærkt til Lyd for en noget skaan- 

 sommere Behandling af de nordiske Svømmefugle, der om Vin- 

 teren søger ned til vore Kyster; det vilde sikkert være heldigt 

 og rimeligt at føje dem heri. Og hvortil dette Barbari, at Knorte- 

 gaasen skal være fredløs? Blandt alle Fugle er den en af de 

 nordligst ynglende og maa derfor blive her nede i vore Far- 

 vande, indtil dens højnordiske Ynglepladser er optøede. Saa har 

 vi den her hele Maj Maaned som et velkomment Jagtobjekt, 

 særlig efter Motorbaadenes Tiltagen her i Landet. Nogen øko- 

 nomisk Betydning spiller Jagten paa den kun rent undtagel- 



