68 



Solsort, Graa Fluesnapper eller Rødkælk. Nu er Uglerne borte, 

 men Træet staar med fornyet Livskraft, thi Plasteret er over- 

 groet med Bark, og Revnen har lukket sig, saa man ikke kan 

 stikke en knyttet Haand igennem den. Maaske det gamle Træ 

 atter kan blive Opholdssted for Natuglen, naar engang Krigen 

 mod Rovfugle ender. 



Horsens 18 Februar 1910. TH. JØRGENSEN. 



FOLKELIV VED HANSTHOLM FYR EN »FUGLENAT«. 

 Det er sidst i Oktober. Min gode Ven derude i Ræhr ringer 

 mig op i Telefonen og melder: Vinden er Nordøst, Himlen er 

 overtrukket, det smaaregner og det ser stærkt ud til at blive 

 »Fuglenat«, Kom herud i Aften, saa følges vi ad til Fyret. 



Jeg har 3 Mil til Hanstholm; afsted paa Cyklen, det kniber 

 at komme fremad, men »Lysten driver Værket«. Imidlertid er 

 dog baade min Ven og jeg naaet til Hanstholm. En stor Del 

 af »Holmen« s Beboere er allerede mødt, de har ogsaa lugtet, 

 hvad der kan ventes, især er Ungdommen mødt talrig frem, der 

 er Forretninger at gøre; men endnu synes det at være temmelig 

 tidlig. Fyret kaster sine Straaler ud i Mørket, og Fugletrækkene, 

 der snart vil indfinde sig, flyver den visse Død i Møde. Om- 

 kring Fyrtaarnet er anbragt en Mur; hvad der falder indenfor 

 denne betragtes som tilhørende Fyrpersonalet, hvorimod det, 

 der falder udenfor Muren, straks bliver annekteret af det talrige 

 Publikum, som for Tilfældet har medbragt »Vrejler« (Fiskenet 

 paa Stokke) til at fange Fuglene med. Det er nemlig ikke alle 

 Fugle, der flyver mod Lanternen; en stor Mængde kommer ikke 

 længere end i Straalerne, hvor de ser ud som blinkende Stjerner, 

 og ligesom bedøvede og fortumlede falder til Jorden, hvor de 

 bliver Bytte for den letbenede Ungdom, som med Vrejlen ind- 

 fanger Fuglene, inden de ret faar Tid til at besinde sig. — Det 

 største Kontingent en saadan Nat afgiver utvivlsomt Droslerne, 

 som sælges til Købmanden for 8 — 10 Øre Stykket. Smaafugle 

 interesserer man sig ikke for; disse er jo nemlig ingen Handels- 

 vare. — Jeg saa en særdeles ihærdig Fiskerdreng løbe rundt 

 og kapre Drosler og putte dem ind under sin Bluse, hvor de 

 løb rundt spillevende baade paa Ryg og Bryst ; der var nemlig 

 — af Hensyn til den store Konkurrence — ikke Tid til at af- 

 live dem. En lille Pige var saa heldig at faa fat paa en Sneppe, 

 hvormed hun straks pilede afsted ad Hjemmet til, for at Drengene 



