94 



tuelt Afsavn af Jagtret, dels for Tilsyn med og Beretning om 

 Fuglebestanden, altsaa en Ordning i Lighed med den ovenfor 

 omtalte med Fyrmesteren paa Albuen. Der er flere Fyrøer, der 

 har været og sikkert igen kan blive ypperlige Ynglesteder for 

 mange, tildels sjeldne Fugle; jeg skal blot nævne Hirtsholmene, 

 Nordre Rønner ved Læsø, Hjelm, Sprogø, Hyllekrog og Christiansø. 



Ad privat Vej er der ikke gjort meget for at skatYe Fuglene 

 Fristeder. De fleste Ejere holder sig vel nok Loven efterrettehg, 

 men Loven tillader jo Ejerne at borttage de tidligt lagte Maageæg 

 og denne Ret benytter vist mange Ejere sig af, hvorved Fuglene 

 forstyrres, og andre Fugles Æg gaar vel med i Løbet. Selv hvor 

 Ejeren ikke indsamler de Æg, han har Lov til at tage, mangler 

 vel overalt et effektivt Tilsyn, saa at der intet Sted i Danmark 

 findes et Fuglefristed i den Forstand som de nævnte tyske. Af 

 Foreningen »Svalen« er der etableret et Fristed paa Svane- 

 klapperne ved Saltholm, men der bor ingen i Yngletiden paa 

 disse Holme og de kan vel neppe helt vogtes af de paa Salt- 

 holm boende Folk. De klassiske Fugleholme ved Samsø ejes 

 af Grevskabet Samsø. De er fredede, og en gammel Pakhusfor- 

 valter i Langøre skal paase, at Fredningen overholdes. Det kan 

 nogenlunde lade sig gøre ved de tæt ved Langøre liggende Holme 

 i Staunsljord, Hjortholm, Mejlholm o. s. v. De fjernere Øer Ky- 

 holm, Lindholm, Vejrø og Bosserne ligger imidlertid saa langt 

 ude i Havet, at de er stærkt udsatte for Plyndringer; da jeg i 

 Maj 1899 besøgte Bosserne, var der ikke et Æg at se paa hele 

 Øen ; der var gjort rent Bord, vistnok af Stenfiskere. Paa Vejrø 

 stod et ret solidt bygget Hus, der tidligere havde tjent til Sommer- 

 bolig for en Hyrde. Det kunde vist med ringe Bekostning ind- 

 rettes til Bolig for en Opsynsmand, der kunde værge baade denne 

 og Bosserne. 



Dansk ornithologisk Forening er i økonomisk Henseende saa 

 haardt spændt for, at den neppe kan tage virksom Del i Be- 

 stræbelserne for at oprette Fristeder, men ethvert af dens Med- 

 lemmer ser sikkert med største Sympathi paa »Svalens« Arbejde 

 i den Retning. Lad os haabe, at den snart maa faa Held til 

 at faa oprettet nye Fristeder; der er Øer nok, der egner sig dertil. 

 En lille Henstilling tør man maaske tillade sig: kunde det ikke 

 gøres til Regel, al der om ethvert P^risted atlagdes aarlige Beret- 

 ninger, saa at man kunde se, om Fuglene ved at tiltage i Antal 

 viste, at de paaskønnede Fredningen? 



