102 



ryddet adskillige af vore smukkeste Fuglearter, og skal vi derfor 

 haabe paa, enten at vinde nogle af disse tilbage, hvad der vel 

 desværre kun er liden Udsigt eller dog bevare, hvad vi har 

 tilbage, maa vi hævde foranstaaende Standpunkt. 



Der bør derfor ved Diskussionen om Forandring af Jagtlovens 

 Bestemmelser fra vor Side kæmpes for, at der gives alle Fugle 

 en — om end begrænset — Tid, hvor det dog er muligt for 

 nogle af dem at faa Yngelens Udklækning fuldendt, med andre 

 Ord, at der er en Tid paa Aaret, hvor Nedskj^dning og Giftud- 

 lægning er forbudt. Og efter min Mening maa denne Tid hellere 

 sættes lidt sent og ophøre noget senere, end omvendt, idet det, 

 humant set, er mindre oprørende, om Æg, selv stærkt rugede, 

 gaa til Grunde ved de gamle Fugles Ødelæggelse, end at de 

 store og udvoksede Unger, der endnu i Uger trænge til Foræl- 

 drenes Hjælp for at faa Føden, skal dø en ynkelig Hungersdød. 



Jeg kan derfor ikke være med til, at der fra Fuglevennernes 

 Side opstilles en Paragraf som Nr. 1 af Hr. Overlæge Helms, 

 nemlig: Ikke fredede: Kragefugle, Graaspurve, Skarver, Heirer, 

 Spurve- og Duehøge, Vandrefalke. 



Dertil kommer, at Begrebet »Kragefugle« er endnu mere om- 

 fattende end i selve den gamle Jagtlov. Hvad forstaar Publikum 

 nemlig ved Kragefugle? Naturligvis Ravne, Krager, Korn-Krager, 

 Skader, Alliker, Skovskader, Ellekrager og Nøddekriger. Men 

 det er vel dog ikke Dr. Helms Mening! Men saaledes vil det 

 opfattes. Og nu Heiren. Skal den ogsaa fremdeles have selve 

 Ornithologernes Fredløshedsstempel paa sig. Den gamle Jagtlov 

 var noget usikker i sin Dom herom, og det var først den be- 

 kjendte Høiesteretsdom, der fastslog, at den var fredløs. Og 

 Vandrefalken? Hvad Skade gør den, naar man ikke er svært 

 smaalig. 



Nej lad os holde paa dette og kæmpe for det, alle vi som 

 elske den danske Naturs rige Fugleliv: I Yngletiden skal her 

 være Fred. H. ARCTANDER. 



MINDRE MEDDELELSER. 



TO REDEFUND. Da jeg 4 Maj 1910 kom ind paa Bygge- 

 pladsen ved det under Opførelse værende Alderdomshjem i Kol- 

 ding, hørte jeg nogle faa Toner af den sorte Rødstjerts simple 



