103 



Sang, som jeg i flere Aar ikke har hørt. Det glædede mig 

 atter at høre et Livstegn fra denne Fugl, der tidligere, under- 

 tiden med adskillige Far, har været Ynglefugl i Kolding. Jeg saa 

 mig om efter Sangeren, men kunde ikke faa Øje paa den. Dog, 

 da jeg lidt efter gik omkring inde i Huset, saa jeg et lille Glimt 

 af en graa Fugl, der smuttede ud af en Vinduesaabning. Hvis 

 jeg ikke havde hørt og kendt de omtalte Toner, vilde jeg vel 

 sagtens have antaget Fuglen for en Spurv og — gaaet videre; 

 men nu blev jeg staaende; efter et Øjebliks Forløb kom Fuglen 

 tilbage med et Straa i Næbet. Det var Riiticilla titys $. Jeg 

 trak mig et Par Skridt tilbage, og Fuglen fløj saa til Reden og 

 arbejdede i denne, skønt jeg stod i 4 Meters Afstand fra den og 

 saa paa den. 



Huset havde i nogen Tid været under Tag: der var Indskud 

 og Forskallingsbrædder paa Træbjælkerne; kun i nogle faa Rum, 

 hvor der skulde være Betongulv (Monier), var der endnu ingen 

 Etageadskillelse. I et saadant Rum, der strakte sig som en Skakt 

 gennem 4 Etager, var lieden bygget tæt ved Loftet i et Murhul, 

 der var 15 cm. i Højde og Bredde, 12 cm. i Dybde. Da Hullet 

 snart skulde tilmures, blev Redebygningen desværre spildt Ulejlig- 

 hed for de tillidsfulde Fugle. 



Efter at jeg 6. Juni U)10 om Eftermiddagen havde cyklet 

 30 km. i stærk Sol og Hede, nød jeg Solnedgangens svalere Luft 

 i Ringive Præstegaards Have, der ved en Aa deles i en ældre 

 skyggefuld Del og en for 6 Aar siden anlagt Køkkenhave, hvis 

 Hegntræer er omtrent 4 Meter høje. Medens Præsten havde travlt 

 med at plante Kaal, drev jeg om i Haven og lyttede til Heltens 

 Plask i Aaen, Solsortens, Havesangerens og Gulbugens Sang i 

 den gamle Have, hvor flere Gjøge efterhaanden samlede sig og 

 bragte Uro, inden de satte sig til Hvile for Natten. Fra Engen 

 hørtes Vibens Skrig og Tinksmedens Jodlen; af og til hørtes 

 Susen fra Stærflokke, der ilede mod Sovestedet. Paa min Van- 

 dring i den nye Have kom jeg til Børnenes Have og standsede 

 lidt for at se paa den, da jeg pludselig fik Øje paa en Fugl, 

 der tæt ved mig listede sig hastig langs Jorden bort fra mig 

 — om den til at begynde med løb eller fløj, kunde jeg ikke af- 

 gøre, det kom saa overraskende, at jeg ikke rigtig sandsede, før 

 den ved Hegnet hævede sig netop saa meget fra Jorden, at den 

 kunde smutte bort mellem 2 Trætoppe. I samme Nu stod for 



