120 



skaller dækkede Sandtunge, ruger endnu højst 100 Par, nogle faa 

 paa Flinthorn. Den almindelige Terne (Steriia hinindo) sj^nes at 

 være den fremherskende, thi næsten alle Rederne skal efter Op- 

 synsmandens Udsagn have indeholdt 3 Æg, medens Kystternen (Sterna 

 macnira) hos os kun lægger 2 Æg. Nogle Dusin Dvergterner (Sterna 

 mimita) ruger sammen med disse. 



Stokanden (Anas boscas) ruger i et Antal af ca. 10 Par paa 

 Øen, og det saavel paa de sumpede Steder som paa alle øvrige Steder. 



Ogsaa Gravanden (Tadorna cormita) er, ligesom de øvrige Fugle, 

 aftaget i Antal, og kun henimod 30 Par findes endnu paa Øen. 

 Kaninerne har allerede været udryddede i mange Decennier, men 

 der findes endnu adskillige Huler, der almindeligvis finder Anven- 

 delse som Rugeplads. En Rede. som allerede var forladt af Ungerne 

 for 14 Dage siden, saa jeg anbragt i en Krybepil. Ogsaa i tidligere 

 Aar er der af og til funden Reder, anbragt i Græsset, ligeledes i den 

 ret yppige Bevoksning af Dueurt. Nogle faa kunstige Huler, bereg- 

 nede til enkelte Par, er anlagte og benyttes ogsaa. 



Strandskaden (Hæmatopiis ostreologus) yngler spredt over hele 

 Øen, med Forkærlighed paa den yderste Græsstræknings højere Ste- 

 der, ligesom ogsaa gerne paa Lille Schloop. Antallet af ynglende 

 Par er større end paa de fleste andre Øer; der maa paa det nær- 

 meste være 50 Par. Ogsaa her finder man stadig Kuld med fire Æg. 



Præstekraven (Ægialitis hiaticiila) lever spredt, hvor Stranden 

 er dækket med Sand eller Muslingeskaller, i mindre Antal end tid- 

 ligere, men hyppigst paa Osterhook. 



Viber (Vanellus cristatus) trætfer man næsten overalt paa de 

 fugtige, græsbevoksede Steder, mindre i Dalene mellem Klitterne, 

 men saa meget desto mere paa den ydre Græsstrækning. Deres An- 

 tal beløber sig til omtrent 30 ynglende Par. 



Brushønsene (Machetes pug nax), der tidligere var ret hyppige, 

 forsvinder efterhaanden fra Øerne. Paa den ydre Græsstrækning 

 blev i Aar iagttaget endnu 2 Par. 



Rødbenen (Totanus calidris) er endnu hyppig, først og frem- 

 mest sammen med Viben paa den ydre Græsstrækning, men mange 

 yngler ogsaa i Klitstrækningen imellem Pil. 



Fasanerne, der ligesom paa Naboøerne er sat ud af Jagtejerne, 

 holder sig trods den ringe Dækning ret godt, og deres Reder finder 

 man navnlig paa Klitrækkens sydlige Skraaninger, sjældent i selve 

 Klitterne, medens de ligeledes udsatte Agerhøns har været forsvundne 

 i ca. 4 Aar. 



Gøgen (Cuculus canorus) forekommer ganske vist, men mindre 

 hyppig end paa vestlige, buskrige Øer. 



Forstuesvalen (Hirundo rustica) ser man ret talrigt i Lands- 

 byen; 2det Kuld synes endnu at være langt tilbage, formodentlig 

 som Følge af det ugunstige Vejr i Juli. 



By s val en (Hirundo urhica), som savnes paa de fleste Øer, har 

 sat Bo ret talrigt paa Kuranstalten, hvor dens Reder næsten al- 



