141 

 FRA FREMMEDE TIDSSKRIFTER. 



HVAD SKAL DER BLIVE AF >VOGELWARTE< HELGOLAND? 

 Af Dr. H.WEIGOLD, Helgoland. 



(Ornilhol. Monatsschr. Nr. 1 1910). 

 Oversat af P. JESPERSEN. 



Naar man mellem Videnskabsmænd i Udlandet taler om Helgo- 

 land, saa forbinder man dermed sikkert Forestillingen »Vogelwarte 

 Helgoland«. Hvorfor? Jo, de to Ord er Titlen paa en Bog, som i 

 den engelske Udgave har gjort Navnet Helgoland berømt mellem 

 alle Zoologer over den ganske Jord. Denne den gamle Giitkes Bog 

 fortæller os om næsten utrolige Ting, om et Fugletræk og om Sjæl- 

 denheder, som man andetsteds endnu aldrig har set! Den skildrer 

 denne lille Klippeø netop som »Vogelwarte«, som et Sted, hvor 

 man kan iagttage Fugleverdenens mægtigste Masseudfoldelse og 

 samtidig de sjældneste og mest fremmedartede Gæster fra fjerne Zo- 

 ner! Og det klinger saa æventyrligt at man næsten daarligt kunde 

 tro det, hvis ikke de paalideligste Beviser blev givet paa de næsten 

 500 Sider og hvis man ikke endnu den Dag i Dag i et Museum 

 kunde se de fremmede Gæster. 



Hvorfor erHelgoland nu saa egnet til et^Vogelwarte«? 

 Det er let at sige og dog vanskeligt at forstaa; thi endnu den Dag 

 i Dag ved vi ikke helt Grundene dertil. 1 Hovedsagen er det tre 

 Punkter: Beliggenheden, Øens ringe Størrelse og Fyr- 

 taarnet. Lad os tænke os Øen, hvorledes den med sine 50 Meter 

 høje Klippevægge rager i Vejret i den vidtstrakte Nordsø, saa langt 

 ude paa Havet, at man ikke mere kan se de nærmest liggende Ky- 

 sters lave Land. Som en knejsende mørk Blok er den synlig over- 

 ordentlig langt borte, i Modsætning til Kj'stens flade Bred. En Fugl, 

 der flyver om over Nordsøen eller kommer fra rum Sø ind i den 

 tyske Bugt, vil saaledes i alle Tilfælde se Helgoland som første Land 

 og sætte Kursen i den Retning. Gør vore Søfolk og Fiskere ikke 

 ogsaa ofte noget lignende? de sejler netop først til Helgoland som 

 det sikreste og tydeligste Sømærke. At Helgoland i Virkeligheden 

 ved sin fremskudte Beliggenhed paa en vis Maade indfanger alle 

 Landfugle, der — frivilligt eller ufrivilligt — befinder sig over den 

 sydøstlige Del af Nordsøen, fremgaar af nogle ganske mærkelige Til- 

 fælde, som ikke kan forklares paa anden Maade, end ved at Fuglene er 

 undsluppet fra hjemvendende Amerikadampere; der er nemlig her paa 

 Helgoland bleven dræbt to nordamerikanske Risfugle og en sj'dameri- 

 kansk Kostær, som dog vel næppe — i det mindste ikke den sidste — 

 kan tænkes at være fløjet over det mægtige Ocean, især da begge 

 Arter hyppigt bliver indført. 



Men ved et stort Antal næsten ligesaa fremmede Gæster, nord- 

 amerikanske og øst- eller centralasiatiske Fugle svigter denne For- 

 klaring fuldstændig, fordi de aldrig eller næsten aldrig forekommer 

 i Handelen og umuligt kan være undsluppet Fangenskabet i saa 



11 



