144 



med ret beskedne Fremskridt. Ganske anderledes her! Allerede 

 Gåtkes flygtige Forsøg paa at udgrunde Sammenhængen mellem 

 Fugletræk og Vejret har vist, hvad her var at udrette, hvis man 

 havde Lejlighed til at forarbejde det j'pperlige Materiale, som de 

 moderne meteorologiske lagttagelsesnet i vore Dage frembringer, med 

 Henblik paa Fugletrækket paa Helgoland. Det vilde være en mæg- 

 tig Opgave; men den vilde give forbausende Resultater. 



Men bliver der da overhovedet endnu iagttaget saa 

 mange Fugle paa Helgoland, som tidligere, paa Gåtkes 

 Tid? Et vanskeligt Spørgsmaal! Mange Helgolændere mener, at der 

 endnu passerer ligesaa mange Fugle som tidligere, men Flertallet er 

 overbevist om det modsatte. Begge Parter har Ret. Ganske vist 

 er det samlede Antal af de Nord og Øst for Helgoland ynglende 

 Fugle, altsaa de, der kommer i Betragtning, naar der er Tale om 

 Helgoland, sikkert ikke formindsket i synlig Grad, og under de 

 samme Vilkaar vil vel ligesaa mange komme indenfor Helgolands 

 Tryllekreds som tidligere; men betegner vi hver Time, som en Fugl 

 her faar til Iagttagelse, som en lagttagelsesenhed, kan vi være sikre 

 paa, at man — Antallet af Individer ufortalt — dog næppe opnaar 

 en Tiendedel saa mange lagttagelsesenheder som i Halvfjerdserne. 

 Hvad Grunden dertil er, vil næste Afsnit fortælle. Der er vel ikke 

 nogen Tvivl om, at »Sjældenhederne« paa Helgoland forekommer 

 sjældnere og sjældnere: utallige Fugle, der tidligere holdt Hvil her 

 mange Timer, ja hele Dagen, forbliver her nu kun et Par Minutter 

 eller drager videre uden at gøre Ophold. 



Det er derfor intet Under, at Iagttagelserne er blevet 

 overordentlig vanskeliggjort mod tidligere, og fra Aar 

 til Aar vil de stadig blive vanskeligere. Det er det mest 

 triste Kapitel, ved Studiet af hvilket man bliver smerteligt berørt. 

 Idyllen Helgoland er forsvundet for længst; i vore Dage kan man 

 bedre tale om Helgoland som et Turiststed og en Fæstning. Har 

 man som Ornitholog studeret Gåtkes Bog med dens fængslende Skil- 

 dringer og kommer over paa vore Dages Helgoland, ja saa kan intet 

 skildre den sønderknusende Skuffelse, der bemægtiger sig en. En 

 Sammenligning mellem den svundne Tid og nu vil forklare det. 



Helgoland er overordentlig lille, V2 D km- Deraf indtog paa 

 Gåtkes Tid — fra Begyndelsen af Fyrrerne — Bebyggelsen paa Højlandet 

 ikke mere end en Fjerdedel. Lavlandet var ogsaa dengang fuldstændig 

 bebygget. Men oppe strakte der sig bag den beboede Plads en stor, 

 vid, aaben Flade: den egentlige Klippe. Klippeblokken var endnu 

 paa den Tid, da Tyskland tog den i Besiddelse, fuldstændig fri, be- 

 stod for det meste af Græsland med Græsgange til Faar. var tildels 

 ogsaa beplantet med Grøntsager og Kartofler. Bopladsens Rand mod 

 det frie Land var indhyllet i Grønt; der strakte sig et Bælte af udad- 

 til fritliggende Haver, af hvilke nu kun to har Betydning, og af hvis 

 Ejere en Ornitholog paa Helgoland er fuldstændig afhængig. Hvem 

 der kun kender Helgoland i Nutidens Skikkelse og ser et Fotografi 

 af Landskabet om Fyrtaarnet fra 1890, genkender sikkert ikke 



