152 



ligt lagltaf'elsesniateriale. Flere Gange hver eneste Dag maa saa 

 vuit nuiligt hvert Punkt af Øen kontrolleres. Kun af et fuldstæn- 

 digt Stof kan man drage paalidelige Slutninger. Ved Mangler i 

 denne Henseende kan Billedet kun blive galt, ja for det meste bliver 

 der slet intet Billede. Det ser man af næsten alle de hidtidige For- 

 søg paa at udforske Fugletrækket. En Forsker maa saaledes 

 stille hele sin Tid, under særlige Omstændigheder ogsaa 

 sin Nattero, fuldstændig til Disposition. Da han nu kun i 

 ringe Grad kan regne paa Hjælp fra Beboernes Side, maa han ogsaa 

 selv med Iver arbejde med den praktiske Del af Ornithologien 

 d. V. s. Fuglejagt og Fuglefangst, ligesom han selv maa fore Kontrol 

 med de Fugle, der flyver mod Fyret. Under saadanne Omstændig- 

 heder vil han fuldstændig kunne udnytte de gunstige Forhold, som 

 ligger i den vidunderlige Sammentrængthed og kan være sikker paa. 

 at faa et saa fuldstændigt, nøjagtigt Billede af F ugletræk- 

 ket, som der ingen andre Steder, heller ikke ved Rossitten. 

 kan opnaas. Thi selv om enhver Helgolænder langt fra mere er 

 Ornitholog, kan man dog være sikker paa, at 20 Øjne vaager for 

 en, naar man engang, bøjet over Bøgerne, forsømmer noget. Man 

 kan trøstig sige: naar man kan vie hele sin Tid til Sagen, 

 kan saa godt som intet her undgaa en, i det mindste hvad 

 der angaar Land- og Strandfugle. Og hvad paafaldende der endnu 

 forekommer af de større Fugle, bliver ogsaa endnu den Dag i Dag 

 med Sikkerhed nedlagt. Det er stedse en vanskelig Sag at kontrol- 

 lere Fuglene, der opholder sig ude paa det aabne Hav. En stor 

 Del af Befolkningen paa Helgoland ligger næsten daglig paa Vandet, 

 og sjældent mangler Bøssen i Baaden. Man kan saaledes efter 

 Fiskernes og deres Folks Beretninger gøre sig et godt Begreb om det 

 aabne Havs Fugleliv. Naturligvis tager man ogsaa selv derud, saa 

 ofte Iagttagelserne paa Land tillader det. 



Nu vil man sige, at efter denne pessimistiske Skildring kan der 

 dog ikke være ret meget Arbejde at udrette. Men for at forstaa 

 det rigtigt, maa man stadig huske paa Helgolands særlige Ejen- 

 dommeligheder. Det er allerede bleven sagt, at Fuglene endnu kom- 

 mer til Helgoland i massevis, men at de er meget vanskeligere at 

 iagttage. Det betyder straks mere Arbejde end tidligere. Klagerne 

 angik først og fremmest hine 200 eller flere sjældnere Arter, hvis 

 tidligere Forekomst har gjort Helgoland saa berømt. Af dem vil 

 man trods den mest anstrengende Virksomhed nu kun kunne paa- 

 vise saa faa, at en Retfærdiggørelse og en Begrundelse af disse rin- 

 gere Resultater gøres nødvendig overfor Videnskaben. Af de øvrige 

 200 Arter kan den største Del endnu paavises her, og en Mængde 

 Arter kan endnu den Dag i Dag i givne Tilfælde optræde i utrolig 

 Mængde. Man kan blot tænke paa Arter som Digesmutter, Rød- 

 stjerter, Løvsangere, Fluesnappere, Fuglekonger, Bog- og Kvæker- 

 finker, Sidskener Stære og flere andre. Naar disse Fugle engang af 

 et Uvejr er blevet forslaaet til Helgoland, er det dem ogsaa næsten 

 fuldstændig ligegvldigt, hvordan Helgoland ser ud; de slaar sig just 



