154 



hvad angaar Fugletrækkets Højde og Hurtighed, og er af den Grunci 

 stødt paa stærk Modstand. Ja, man har endog gjort hans paa 

 oOaarig Iagttagelse haserede Anskuelser latterlige. Ligeledes er hans 

 Bemærkninger om Trækkets Retning og Træ'k efter Alder og Køn 

 langtfra anerkendt paa ethvert Punkt. Efter Gatkes Død (1896) staar 

 Sagen nu saaledes, at alle Landes Ornithologer fordrede en objek- 

 tiv Genundersøgelse af Gatkes Paastande paa Stedet. Men denne er 

 indtil vore Dage stadig ikke sket. Hvis man venter en lille Tid 

 endnu, vil den aldrig kunne ske; thi da er den ikke mere mulig, 

 som den allerede nu er vanskelig. Men ikke alene ved Iagttagelse 

 maa man revidere dem, men frem for alt ogsaa ved Eksperimenter. 

 Fuglestationen Rossitten har allerede nu skaffet et yderst værdifuldt, 

 nøjagtigt Materiale til Bedømmelse af disse Sporgsmaal, uden dog 

 at have løst Problemet. Helgolands Fuglekendere vil f. Eks. ikke 

 lade Rossittens Eksperiment om Kragernes Flyvehastighed gælde, 

 fordi de er fast overtydet om, at Kragerne flyver meget hurtigere 

 over Havet end over det sikre Land. Helgoland har jo overhovedet 

 saa ejendommelige Forhold, at de her vundne Anskuelser kun her 

 kan blive undersøgt igen. Saaledes vilde vel Forsøg med Synsvid- 

 den, saa overmaade vigtig for Gendrivelse af Gatkes Argumenter 

 vedrørende Trækkets Højde, her ved Luftens store Klarhed og Hel- 

 golændernes bevislig utrolig skarpe Øjne, give et ganske andet Re- 

 sultat, end paa Fastlandet. Man maatte i det Øjemed have Drager, 

 eventuelt smaa Balloner og meget lange Reb, som de meteorologiske 

 Stationer bruger dem. Det vilde dog — som man passende kunde 

 bemærke ved denne Lejlighed — være overordentlig vigtigt her ved 

 Hjælp af saadanne Instrumenter regelmæssigt at udforske de øvre 

 Luftlag! Ogsaa ellers vilde man ved alvorlig Anstrengelse — forud- 

 sat den tilstrækkelige Hjælp — sluttelig ved Eksperimenter kunne 

 komme Problemerne til Livs. 



Først og fremmest er da det storartede Mærkningsforsøg, som 

 blev paabegyndt med megen Energi og velfortjent glimrende Resul- 

 tat af Dr. Thienemann* fra Rossitten, bestemt til her at give vigtige 

 Oplysninger, som vilde være af den allerstørste Interesse. Man 

 kunde nemlig saa med et Slag sætte den positive Sikkerhed i Stedet 

 for Gatkes Formodninger, der i sin Tid vakte saa uhj're Opsigt 

 blandt Ornithologerne. Man ved allerede om nogle af Rossittens 

 Trækfuglearter med forbløffende Nøjagtighed, hvorledes deres Træk 

 forlober, og en stor Del af Hemmeligheden ved disse Arters Træk er 

 blevet oplyst. Men derved har det ogsaa vist sig, at Rossitten maa 

 have et ganske andet Opland end Helgoland; thi Fuglene ved Ros- 

 sitten undgaar — det ved vi nu positivt — Nordsøens tyske Bugt. 

 Hvis man saaledes vilde mærke Fugle paa Helgoland, vilde man op- 

 naa ganske andre Resultater, som paa det lykkeligste vilde fuld- 

 stændiggøre Rossittens og sandsynligvis endog skaffe endnu interes- 

 santere Oplysninger, alene fordi man her kunde sammenligne Resul- 



* Som bekendt er det H. Chr. C. Mortensen, Viborg, der er Skaberen af 

 Ringmærkningsforsøgene. Red. 



