155 



tatet af SOaarig lagttagelsesvirksomhed med Virkeligheden. Ganske 

 vist bliver saadanne Mærkninger paa Helgoland som al anden orni- 

 thologisk Virksomhed vanskeligere fra Aar til Aar. Thi for at fange 

 Fuglene hører først og fremmest til, at de slaar sig ned, og det gør 

 de større jagtbare Fugle, som alene kan komme i Betragtning, netop 

 sjældnere og sjældnere. Tidligere, da der endnu blev fanget mere, 

 end der blev skudt, vilde det have været let at faa Snepper, Krager 

 og Drosler i tilstrækkeligt Antal, men nu er det allerede meget van- 

 skeligt. Og har man saa endelig lykkeligt faaet mærket nogle, saa 

 vil Halvdelen af dem blive skudt paa selve Øen, hvis det netop 

 falder ind med daarligt Vejr. Og dog trods alt: Hvis man havde 

 tilstrækkelig Tid og Understøttelse, vilde man dog endnu kunne op- 

 naa meget. — 



Paa Helgoland forekommer, som allerede omtalt, undertiden utro- 

 lige Undtagelsestilfælde, som er af største Interesse for Biologien. 

 At Skovsnepperne her sidder i Klippehuller, at Vandrikser og Steppe- 

 høns kan gribes paa Vejene med Hænderne, er Ting, som kun fore- 

 kommer paa Helgoland. Desværre har man endnu stadig undladt 

 at fasttrylle saadanne Optrin paa den fotografiske Plade. Der- 

 for, og ogsaa fordi der her overordentlig ofte frembyder sig sjældne 

 Lejligheder, maatte en Ornitholog her foretage Optagelser af Fugle 

 saa vidt muligt med dertil egnede moderne Apparater. 



Endelig vilde ogsaa Nordsømuseet, i hvilket den prægtige Fugle- 

 samling staar, fordre rigeligt Arbejde, meget mere end den nuvæ- 

 rende Ledelse paa Grund af en Mængde andre Arbejder nogensinde 

 kunde overkomme. Siden Gåtkes Død har man holdt Fuglesam- 

 lingen i dadelfri Stand og udvidet den i betydelig Grad ved Køb. 

 Men den kan ikke blive systematisk fuldstændiggjort, før den bliver 

 nøje katalogiseret. Desuden maatte der anlægges en Skindsamling 

 efter videnskabelige Principer til nærmere Detailstudium af Racer 

 (og følgelig altsaa Fuglenes Herkomst), Fjerbeklædning og Over- 

 gangsdragter. Begyndelsen er forøvrigt allerede gjort. Frem for 

 alt skal ogsaa enkelte af Gåtkes Beviseksemplarer, om hvis korrekte 

 Bestemmelse andre Ornithologer har tvivlet, gennemgaa en Efter- 

 prøve, og overhovedet skal der foretages en Sigtning af tvivlsomme 

 Data fra Gåtkes Bog. 



Ved saadan Anerkendelse, Udnyttelse og Fortsættelse 

 af Gåtkes Livsveerk vil man gøre det højtansete »Vogel- 

 warte Helgoland« s Navn større Ære. end naar man kri- 

 tikløs bøjer sig for hans Autoritet, og antager, at han 

 er ufejlbar og intet har efterladt til sine Efterkommere 

 at udrette. 



Men endnu er ikke nævnt alle de Opgaver, som der kunde være 

 at løse paa Helgoland. Der aabner sig her lokkende Udsigter: 

 Helgoland som Nordsøens ornithologiske »Centrale«. 

 Det giver sig egentlig af sig selv : vil man forstaa, hvilken Rolle 

 Helgoland spiller, maa man i Forvejen desuden studere hele Nord- 

 søens og de tilstødende Landes Fugleliv. 



