159 



Ægget, og at de først bliver angrebet af Snylterne, naar de begynder 

 at faa Fjer. 



End ikke, naar Mursejleren ligger paa Reden, tøjler den sit 

 støjende Væsen; saasnart en Artsfælle flyver forbi Indgangshullet til 

 Reden, tilraabes der den straks et skingrende »Skrie, Skrie og naar 

 en Sejler flyver ind til sin rugende Mage, bliver den modtaget paa 

 samme Maade, og Parring fuldbyrdes under stærke Skrig af begge 

 Fugle; derpaa ligger de begge stumme i længere Tid kun optagne 

 af at fange Snyltere, ved hvilket Arbejde de hjælper hinanden. 



Det Mørke, der hersker i Taarnets Indre, tillader Iagttageren at 

 nærme sig Reden uden at foraarsage megen Forstyrrelse; den Smule 

 Lj's, der trænger ind gennem Indgangshullet og andre Sprækker, 

 lorslaar knapt til at oplyse Redens Omgivelser. Til stærkere Be- 

 lysning plejede jeg at anvende en elektrisk Lommelampe, da Brugen 

 af Tændstikker forbød sig selv paa Grund af Brandfaren ved den 

 store Mængde af sammenhobede Redematerialer. Overfor Iagttageren 

 viste Sejlerne en paafaldende Tryghed, som vel maa tilskrives deres 

 fuldstændige Ukendskab med Mennesket. I Virkeligheden er det jo 

 ogsaa ret sjældent, at Menneskets og Mursejlerens Veje krydses, og 

 Fuglen lever som en Fremmed iblandt os, skønt den bor i vore 

 Bygninger. Medens Hunnen ruger eller ligger paa Ungerne, flnder 

 den sig roligt i enhver lettere Berøring, og holder man Haanden 

 hen foran den, snapper den blot uroligt efter denne eller tager en 

 Finger i sit store Gab; kun naar Fuglen ser sig indesluttet fra to 

 Sider, stormer den mod Udgangen. Overfor Støj er Sejleren langt 

 mere ømfindtlig; ganske vist skræmmes den ikke af Kirkeklokkernes 

 haarde Slag, men en fremmed uvant Lyd er ofte Aarsag til dens 

 Flugt; en Gang faldt saaledes mit Uhr ud af Lommen og ned paa 

 en Skiferplade og skræmmede derved Hunnen af Reden, skønt den 

 flere Minutter havde fundet sig i, at jeg rørte ved den. Jeg var 

 bange for at have forstyrret den i Rugningen, men den vendte dog 

 tilbage. 



Hvor forskellig fra Sejlerens elegante Bevægelser i Luften er 

 ikke dens Færd ved Reden! Medens den i Luften daglig gennemfarer 

 Hundreder af Kilometer, maa den ved Reden anstrænge sig af 

 yderste Evne for møjsommeligt at tilbagelægge den korte Afstand 

 fra Indgangshullet til Reden. Ingensinde viser det krybdyragtige i 

 Fuglenes Væsen sig saa aabenbart, som naar Mursejleren krybende 

 bevæger sig fremad — end ikke i Vendehalsens Forvridninger og 

 mærkelige Drejninger; denne bedste Flyver af alle vore Landfugle 

 har ganske afgjort noget af et Krybdyr i sin Holdning og sine Be- 

 vægelser ved Reden. 



IAGTTAGELSER FRA AARET 1904. 



I dette Aar rugede i Kirketaarnet i Wolfstein to Par Mursejlere, 

 som i det følgende er betegnet o og 6, og to Par Spurve. 



12* 



