IX 



3. Anthus roseatus, Blyth. 



Költőteriilet keleten : Kaiisu, Cliiianclie, 

 Chotan-Dagli, Kukunoor, a Hinialayáig. 



Vonulás dél felé : India, Afghanistan Mani- 

 purig és Arratanig. 



4. Anthus spinoletta, (L.). 



Költőterület : Közép-Európa liegj-vidékei 



2500 méterig. 

 Téli helycsere : A költőteriilet sik vidi'kei. 

 Vonulás dél felé : Algier, Tunis. 



Siibspeciesek : 



a. Anthus spinoletta coutelli, Savigny. 

 Földrajzi elterjedése nincs tisztázva 



(Hartert). 



b. Anthus spinoletta blachistoni, Swinh. 

 Középázsia, részijén lielyeserélő. miként 



A. spinoletta Euri')pábaii. 



c. Anthus spinoletta jajMnicus^TüíAiA. &SchIí. 

 Költőterület : Keleti Szibéria, Kamcsatka, 



Kurili szigetek. 

 Vonulása homályos : Japán szigetek, 

 Kiua, ritkán India. 



d. Anthus spinoletta ohscurus, (Lath.). 

 Költőterület : Brit szigetek, északi Fran- 



cziaország. 

 Helycsere : Biskayai öböl, ritkán a bei- 

 vidéken. 



e. Anthus spinoletta kleinschmidti, Hartert. 

 Leihely : Nolsö, Faröi sziget. 



f. Anthus spinoletia littorälis, Brehm. 

 Költöterület : Skandinávia. 



Vonulás: Német tengerparttól északi 

 Francziaországig. 



Látható ebből az összeállításból, miképpen 

 száll meg egy csoport végső elemzésében 

 egyforma madáralak egy óriási területet, úgy 

 hogy érezhetően hozzásimul a terület tagozott- 

 ságához ; miképpen halványulnak úgyszólván 

 az Anthus spinoletta alaknál a subspeciíikus 

 variánsok a megszállás tekintetél)en ; mikép- 

 pen kerül a nagy területeket felölelő vonulás 

 mellé a korlátozott helycsere, mintha tényleg 

 arról volna szó, hogy az egész területen mű- 

 ködésbe hozzuk ennek a sajátosan alkotott 

 madáralaknak az életmódja által kifejezett 

 tevékenységének a behatását abban, a mit 

 a „természet háztartásának" nevezünk. És 

 ha ennek a tevékenységnek a tárgya felől 

 kérdezősködünk, úgy az végső elemzésben a 

 táplálkozás, ennek befolyása a szerves élet 

 Aquila XIU. 



8. Anthus roseatus, Blyth. 



Brutgebiet im Osten : Kansu, Chuanche, 

 Chotan-Üagh, Kukunoor bis Himalaya. 

 Zug nach Süden : Indien, Afghanistan bis 

 Manipur und Arratan. 

 4. Anthus spinoletta, (L.). 



Brutgebiet : Central-Europas Alpengebiet 



bis 2500 m. Höhe. 

 Strich im Winter: Ebenen des Brutgebietes. 

 Zug nach Süden : Algier, Tunis. 



Subspecies : 



a. Anthits spinoletta coutelli, Savigny. 

 Geogr. Distribution unklar (Hartert). 



b. Anthus spinoletta blackistoni, Swinh. 

 Centralasien, zum Theil Strichvogel wie 



A. spinoletta für Europa. 



c. Anthus spinoletta japonicus, Temm. & Sohl. 

 Brutgebiet : Ostsibirien, Kamtschatka, 



Kurilen. 

 Zug undeutlich : Japanische Inseln, China, 

 selten Indien. 



d. Anthus spinoletta oiscurus, (Lath.) 

 Brutgebiet : Britische Inseln, Nord- 

 Frankreich. 



Strich : Bai von Biscaya, selten im 

 Innenlande. 



e. Anthus spinoletta Meinschmidti, H.aetert. 

 Fundort : Nolsö, Faröer. 



f. Anthus spinoletta littoralis, Brehm. 

 Brutgebiet : Skandinavien. 



Zug : Küsten Deutschlands bis Nord- 

 Franki-eich. 



Wir sehen aus dieser Zusammenstellung, 

 wie eine Reihe am Ende gleichgearteter 

 Vogelformen ein riesiges Gebiet besiedelt, 

 sich fühlbar der Gliederung des Gebietes 

 anschmiegt ; wie bei der Form Anthus spino- 

 letta die subspecifischen Varianten hinsicht- 

 lich der Besiedlung sozusagen abblassen ; wie 

 sich dem weitausgreifenden Zuge der be- 

 schränkte Sti-ich anreiht, als gälte es wirk- 

 lich den Eingrift', der, in der Lebensweise 

 ausgedrückten Thätigkeit dieser eigen be- 

 schaffenen Vogelform in dem. was wir den 

 „Haushalt der Natiu-" nennen, auf dem gan- 

 zen Gebiet in Wirksamkeit zu setzen. Und 

 wenn wir nach dem Object dieser Thätigkeit 

 fragen, so ist es in letzter Consequenz die 

 Ernährung, der Einfluss derselben auf den 



