170 



kutattam. Jun. 4-én egy az előbbenihez hasonló 

 helyzetű szarkafészekből a kopogtatásra egy 

 nőstény kékvércse repült ki. Ebben a fészek- 

 ben két tojás volt, a melyek méretei : 

 40-ÜX33-0 és 34-5 X 29-5 mm. Az egyik 

 tehát valóságos óriás, míg a másik normálisan 

 kicsiny. 



Jún. 8-án újra találtam egy olyan szarka- 

 fészket, a melyből a kopogtatásra egy him 

 kékvércse repült ki. Ebben három tojás volt már 

 kotlott állapotban s csak egy maradt meg, 

 melynek méretei : 36'5 X i380 mm. 



Mind a három fészek a réai liatárl)an volt, 

 de valószínű, hogy még vagy négy faln határá- 

 ban költöttek ebben az időben, a hol mindenütt 

 hasonló égerfaberkek voltak. 



Említésre méltónak tartom még azt a körül- 

 ményt, hogy csak azokat a szarkafészkeket 

 foglalták el, a melyek a fák legtetejére, tehát 

 a legbiztosabb helyekre voltak rakva, a sok 

 alább levő szarkafészekben csak szarkatojá- 

 sokat találtam. 



A rákövetkező években már nem fészkeltek. 

 Igazában nem is vártam őket, mert úgy is 

 valami megmagyarázhatatlan véletlennek tulaj- 

 donitom, hogy ebben az egyetlen egy esetben 

 is rászánták magukat arra, hogy itt fész- 

 keljenek. 



ben niussten und forschte daher weiter. Am 

 4. Juni flog nach dem Anklopfen aus einem 

 ähnlich situirten Elsterneste ein Bothfussfalk- 

 weibchen heraus. Dieses Nest enthielt zwei Eier 

 und betragen deren Alasse 40'0 X 33'0 und 

 345 X 29'5 mm. Das eine ist daher ein 

 wirkliciier Riese, während das andere normal 

 klein ist. 



Am 8. Juni fand ich wiederum ein solches 

 Elsternest, welches beim Anklopfen des Bau- 

 mes von einem Rothfussfalkenmännchen ver- 

 lassen wurde. In diesem Neste waren drei 

 schon bebrütete Eier, von welchen mir nur ein 

 Stück verblieb, dessen Masse 36'5 X 28'0 mm. 

 betragen. 



AUe drei Nester befanden sich auf dem 

 Gebiete von Rèa, doch scheint es mir wahr- 

 scheinlich, dass sie ausserdem noch in vier Ge- 

 meinden gebrütet haben, in welchen ähnliclie 

 Erlenauen vorhanden waren. 



Erwähnen swerth finde ich noch den Um- 

 stand, dass nur jene Elsteruester occuph't 

 wurden, welche sich auf dem Gipfel der 

 Erlen, also auf der sichersten Stelle befanden. 

 In den vielen weiter unten angelegten Elster- 

 horsten fand ich immer nur die Eier der 

 Elstern. 



In den folgenden Jahren nisteten die Roth- 

 fussfalken hier nicht mehr. In W'irkliciikeit 

 ei'wartete ich dieselben auch gar nicht mehr, 

 da ich es für einen unerklärlichen Zufall 

 halte, dass sie sich entschliessen konnten, 

 auch dieses einzige Mal liier zu brüten. 



