171 



A magyar ornisz néhány új 

 alakja. 



Irta : Csökgey Titus. 

 — Két színes táblával. — 



A tömösi szoros északi torkolatából, a brassó- 

 niegyei Türkös és Botfalu tájáról a délorosz- 

 országi madárfaunának egyszerre 3 fajával 

 gazdagodott intézetünk gyűjteménye: « rövid- 

 ujjú harvalylyal (Astur hrevipes Sev.), mely 

 teljesen új jelenség hazánkban, továbbá a 

 Magyarországon csak egy esetben észlelt* 

 JcmiMzusi ölyv {Buteó menetriesi Boöd.) 3 

 példányával. S végül megszereztük a rövid- 

 ujjú pacsirtának (Alauda brachydactyla Leisl.) 

 azt az eddig egyetlen hazai példányát, a niely- 

 nak alapján Chernél István e fajt a magyar 

 faunába bevezette.** 



Hausmann ERNÖ-től, kinek e néhány évnji 

 időközben lőtt 3 madárfaj 5 példányát köszön- 

 jük, a magyar ornisz további gyarapítását is 

 remélhetjük. Első sorban azért, mert most 

 már újabb adatok támogatják azt a föltevést, 

 hogy egyes oroszországi madarak vonulási 

 útjai részben Erdélyen vezetnek keresztül. 

 Különösen a ragadozókra nézve áll ez, a melye- 

 ket ez okból Erdély területén kettős figyelem- 

 mel kell kisérnünk. 



I. Astur brevipes, Sev Rövidujjn karvaly. 



E faj legfeltűnőbb ismertető jegye ez : a 

 karom nélkül mért belső ujj az aránylag na- 

 gyon íövid középujj második izének közepéig 

 ér. Legközelebbi fészkelő helyei : Délorosz- 

 ország és a Balkán félsziget. Az enűitett ma- 

 gyar példány 1904 aug. 22-én lövetett Tnrkösön. 

 Fiatal nőstény ; háta szürkésbarna ; fehér hasi 

 oldalán a fiatalkort jellemző cseppalakú barna 

 foltok vannak, melyek csak a lágyék táján 

 terjeszkednek harántosan. Méretei: szárnj-a 

 21"5, farka 15'5, csőre ivben 20, csüdje 4'5, 



' Madarász Gïula ; Magyarország madarai. 1903. 

 p. 252—255. 



•' „Aquila" 1903. p. '250. 



Einige neue Vertreter der 

 ungarischen Ornis. 



Von Titus Csörgey. 

 — Mit zwei farbigen Tafeln. — 



Aus dem nördlichen Theile des Töniöser 

 Passes, aus der Gegend von Türkös und Bot- 

 falu (Comitat Brassó, Südostungarn), wurde 

 die Sammlung unseres Institutes auf einmal 

 durch drei Arten der südrussischen Fauna 

 bereichert. Es sind dies : der Zwerghabicht 

 {Astur brevipes, Sev.), welcher eine ganz neue 

 Erscheinung in unserer Avifauna ist, dann 

 der in Ungarn bisher nur in einem Falle * 

 beobachtete kaukasische Bussard {Buteo me- 

 netriesi, BoGD.) in 3 Exemplaren und schliess- 

 lich das einzige ungarische Exemplar der 

 kurzzehigen Lerche {Alauda brachydactyla 

 Leisl.), auf Grund dessen diese Art von 

 Steph.\n V. Chernél in die ungarische Avifauna 

 eingeführt wurde.** 



Von Ernst Hausmann, dem wir diese binnen 

 einigen Jahren in 5 Exemplaren erlegten 3 

 Vogelarten verdanken, können wir auch eine 

 fernere Bereicherung der ungarischen Ornis 

 erhofieu. In erster Linie desshalb, weil die 

 Annahme, dass die Zugstrassen einiger rus- 

 sischer Zugvögel theilweise durch Erdély 

 führen, jetzt auch schon durch neuere Daten 

 gestützt wird. Dies gilt besonders füi- die 

 Raubvögel, welche in Folge dessen in Erdély 

 mit doppelter Aufmerksamkeit verfolgt wer- 

 den müssen. 



I. Astur brevipes, Sev. Zwerghabicht. 



Das auffallendste Kennzeichen dieser Art 

 ist : die Innenzehe ohne Kralle, reicht bis zur 

 Mitte des zweiten Gliedes der verhältniss- 

 mässig sehr kurzen Mittelzehe. Die nächsten 

 Brutstätten desselben sind Südrussland und 

 die Balkaiihalbinsel. Das erwähnte ungarische 

 Exemplar wurde am 22. August 1904 in 

 Türkös erlegt. Es ist ein junges Weibchen ; 

 der Rücken ist graubraun ; auf der weissen 

 Unterseite sind die für das Jugendkleid cha- 

 rakteristischen braunen Tropfflecken zu finden, 



* Dk. Julius v. Madarász : Magyarország Madarai 

 1903, pag. 252—255. 



** , Aquila" 1903, pag. 250. 



22* 



