188 



előrehaladott fészkelési idényben történik, a 

 mikor a költő madarat is könnyebb lelőni a 

 fészekről, s a tojások vagy fiókák kiszedésé- 

 vel elpnsztul az egész generáczió. A fészkek 

 ledol)ásával pedig meg van nehezitve a meg- 

 menekültek második költése. A csőszöknek 

 hivatalból előirt teendőjük a fészkek pontos 

 nyilvántartása, hogy egy se kerülhesse ki a 

 sorsát. Az eredmény pedig az apró madarak 

 észrevehető elszaporodása. 



A tógazdasághoz vezető úton mindenütt 

 eleven madáréletet láttunk, többek között sok 

 parlagi pityert, s egy ugartyúkot, a pesti 

 homoknak ezt a két typikus lakóját, és sok 

 Pratincola rtihetrát* a nedves kaszálóknak 

 ezt a jellemző madarát. A tógazdaságban szin- 

 tén sok a madár — nádi rigó, fehér és sárga 

 billegető, szárcsa, Gallinula, Ortygometra, Ar- 

 detta mimita, kormos szerkő, sőt kakuk is, 

 a kit a nádi rigók fészkei csábítanak ide. 

 Igen érdekes volt egy Clivicola riparia-ie\e^ 

 egy alig méter magas töltés oldalában. Bizo- 

 nyára a kedvező megélhetés csábította ide, 

 erre a kevésbbé alkalmas és az áradásoktól 

 állandóan veszélyeztetett fészkelőhely elfog- 

 lalására. Későbbi értesülés szerint egy pat- 

 kány garázdálkodott a telepen, s ezért más 

 helyre vonultak. 



Legszebben érvényesült a madárvédelem a 

 tógazdaság folytatásában elterülő nedves réte- 

 ken, a hol valóságos unicumot, t. i. vízimadár- 

 védelmi telepet létesített Hajdú úr. Törzsökös 

 lakossága Limosa, Pavoncella, Totanus calid- 

 ris, VaneUus és Charadrius dnbius. Szigorú 

 tilalom alatt áU a „bibicztojds-szedés" , s a tó- 

 és egyéb csőszöknek előirt teendőjük minden 

 ilyen kísérletnek a meghiúsítása. Maga Hajdú 



* Ezt a fajt a múlt évben tömegesen találtam fész- 

 kelve a Dabas (Pest m.) körül kiterjedő nagy réte- 

 ken egy oda irányított kevésbbé .sikerült kirándulás 

 alkalmával. 



viele landwirthschaftlich schädliche Insekten 

 vertilgen, doch wird dieser Nutzen von dem 

 Schaden, welcher durch das Nestplündern 



entsteht, weit überragt. Diese Vertilgung 



an welcher wir heuer theilnahmeu — ge- 

 schieht schon in ziemlich vorgeschrittener 

 Brutsaison, wann auch der brütende Vogel 

 leichter abgeschossen werden kann, und mit 

 der Wegnahme der Eier oder der Jungen die 

 ganze Generation vernichtet wird. Durch das 

 Herabwerfen des Nestes wird dann auch die 

 zweite Brut der Davongekommeneu erschwert. 

 Den Wald- und Feldhütern ist es vorgeschrie- 

 ben, jedes Nest aufzuspüren, damit nicht ein 

 einziges seinem Schicksale entrinne. Das 

 ßesultat dieser Massregel aber ist die augen- 

 scheinliche Vermehrung der Kleinvögel. 



Auf dem Wege zur Teichwirthschaft sahen 

 wir überall reges Vogelleben, u. A. mehrere 

 Brachpieper und einen Triel, diese beiden 

 Oharaktervögel des Pester Sandgebietes, so- 

 wie viele Pratincola ruhetra,* diesen bezeich- 

 nenden Vogel der missen Wiesen. In der 

 Teichwirthschaft selbst gab es ebenfalls \'iele 

 Vögel — Drosselrohrsänger, weisse Bach- 

 stelzen, Kuhstelzen, Rohrhiihner, Gallimda, 

 Ortygometra, Ardetta minuta, Trauersee- 

 schwalben und auch der Kukuk, welchen die 

 Nester des Drosselrohrsängers hieher locken. 

 Sehr interessant war eine Colonie von Clivi- 

 cola riparia in einer Dammwand von kaum 

 1 Meter Höhe. Jedenfalls waren es die gün- 

 stigen Lebensbedingungen, welche sie zur 

 Annahme dieser wenig geeigneten und stän- 

 dig vom Hochwasser gefährdeten Niststelle 

 bewogen. Laut späterer Mittheilung siedelten 

 sie sich an einer anderen Stelle au, da sie 

 hier von einer Ratte vertrieben wurden. 



Am wirksamsten bewährte sich der Vogel- 

 schutz auf den nassen Wiesen, welche eine 

 Fortsetzung der Teichwirthschaft bildeten, wo 

 Herr v. Hajdú ein wirkliches Unikum, näniKch 

 eine Wasservogelschutz-Station einrichtete. 

 Eingeborene Bewohner derselben sind Limosa, 

 Pavoncella, Totanus calidris, Vanellus und 

 Charadrius duhius. Das „Kihitzeiersammeln" 

 ist hier strengstens verboten, und es ist vor- 



* Diese Art fand ich im vorigen Jahre massenhaft 

 brütend auf den ausgedehnten Wiesen um Dabas 

 (Com. Pest) während einer dorthin gerichteten miss- 

 glückten Excursion. 



