198 



az üzletet, s azt tapasztalta, hogj' évenkint 

 rengeteg mennyiségű tojást hoznak a buda- 

 pesti piaczra. A tojások egy része tényleg 

 Vanellus tojás, másik része azonban Totanus, 

 Himantopiw, Pavoncella, Limosa stb. tojás. 

 Egy esetben egyetlenegy kofánál több száz 

 Himantopus tojást látott. A kofák többnyire 

 Bugyiról vagy Dahasról, tehát erről a vidék- 

 ről valók. 



Hiszen kétségtelen dolog, hogy a Bél Mátyás 

 idejében még mjriád számú ^izimadarat főleg 

 a fejlődő kultúra szállította le a mai minimumra. 

 Erre nézve elegendő annak a hivatalos sta- 

 tisztikával megállapított ténynek a fölemlítése, 

 hogy az utols«) 50 év alatt Magyarországon 

 több mint egy millió kat. holdat ármentesí- 

 tettek. Ez más szóval azt jelenti, hogy ezt 

 az óriási területet elhódították a vízimadarak 

 birodalmából. Mekkora tömeg \izimadár exis- 

 tenczia semmisült meg evvel ! Sajátos tartóz- 

 kodási helyük következtében mind több és 

 több terület válik számukra lakhatatlanná, s 

 idővel összeszorulnak néhány oly vidékre, a 

 melyeket az ősi állapotból azért nem lehet 

 kivetkőztetni, mert biztosan előrelátható, hogy 

 ráfizetnek a vállalkozásra. Ilyen például a 

 szóbanforgó terület is. 



Ebből már most az következnék, hogy az 

 ilyen oázisokon folytonosan növekedne a mada- 

 rak létszáma, egyrészt a természetes szapo- 

 rodás, másrészt pedig a máshonnan kiszorul- 

 tak bevándorlása következtében. E helyett 

 azt tapasztaljuk, hogy ezeken az érintetlen 

 területeken is rohamosan apad a számuk, úgy 

 hogy még belátható időben a teljes kiveszés 

 fenyeget. Tagadhatatlan, hogy ezt a periodikus 

 pusztulást főleg a periodikus szárazságok idézik 

 elő, de viszont az is bizonyos, hogy minden 

 ilyen katasztrófa után még a legkedvezőbb 

 években is ezután már kisebb lesz az állo- 

 mány, mint volt azelőtt. Ha régebben fordult 

 elő ilyen eset, hát volt más terület is az 

 országban, a hol az ínség idejében meg- 

 húzódhattak, s a honnan újra megszánhatták 

 a területet, de most, a mikor már csaJc igen 

 kevés alkalmas hely van, az újból való henépe- 

 sítés majdnem tisztára csak a természetes sza- 



Friedrich Cerva wandte diesem Geschäfte seit 

 Jahren seine Aufmerksamkeit zu und fand, 

 dass jährlich ungeheure Eiermassen auf den 

 Markt von Budapest gebracht werden. Tiieil- 

 weise sind es \"\irklich Kiebitzeier, der andere 

 Theil besteht aber aus Totanus-, Himantopus-, 

 Pavoncella-, Limosa- u. s. w. Eiern. In einem 

 Falle fand er bei einer einzigen Händlerin 

 mehrere Hundert I limantopus-^\ev. Die Händ- 

 lerin stammt gewöhnlich von Bugyi oder Da- 

 bas, also von diesem Gebiete. 



Es ist ja unbezweifelbar, dass die von 

 M.wHiAs Bél constatirten Myriaden Wasservögel 

 hauptsächlich durch die fortschreitende Cultur 

 auf das heutige Minimum herabgemindert wur- 

 den. Es ist diesbezüglich genügend, die durch 

 amtliche Statistik festgestellte Thatsache zu 

 erwähnen, dass in Ungarn während den letz- 

 ten 50 Jahren mehr als eine Million Catastral- 

 Joche entwässert wurden. Es besagt dies mit 

 anderen Worten soviel, dass dieses riesige 

 Gebiet den Wasservögeln entzogen wurde. 

 Welche Unmasse von Wasservogelexistenzen 

 ging dadurch zu Grunde ! In Folge ihres Auf- 

 enthaltsortes werden immer mehr und melir 

 Gebiete unbewohnbar für diese]l)en tnid wer- 

 den dadurch mit der Zeit auf einige solche 

 Gebiete zusammengedrängt, welche nur darum 

 im Urzustände belassen werden, weil es sicher 

 vorauszusehen ist, dass man auf das Unter- 

 nehmen daraufzahleu muss. Ein solches ist 

 z. B. das in Rede stehende Gebiet. 



Aus alldiesem müsste nun folgen, dass 

 der Vogelbestand in solchen Oasen immer 

 grösser und grösser werde, einerseits durcli 

 die natürliche Vermehrung, anderseits durcli 

 die Einwanderung solcher, welche von ande- 

 ren Gegenden vertrieben wurden. Statt diesen 

 sehen wir aber, dass sich ihre Anzahl auch 

 auf diesen unberidirtcn Ocl)ietcn rapid ver- 

 mindert und schon in alisehbarer Zeit von 

 der gänzlichen Vernichtung bedroht wird. Es 

 ist unleugl)ar, dass dieses ])eriodische ^'(■r- 

 schwinden dieser Vogelwelt hauptsächlicli 

 durch die periodischen Dürren hervorgerufen 

 wird, doch ist aber auch das sicher, dass 

 von nun an nach jeder Katastrophe selbst 

 in den günstigsten Jahren der Bestand immer 

 kleiner sein wird als früher. Wenn in fnilirrer 

 Zeit ein solcher Fall vorkam, so gab es im 

 Lande noch ändert- Gebit^te. wo sie diese 

 Zeit der Not auswarten konnten, und von wo 



