212 



fészeképitésük és ellielyezésük inodját tauul- 

 máiiyozni. Rövidrefogott idevágó tapasztalatai- 

 mat a következőkben adhatom. 



1897 júii. 4-én 9-es fészekalj. A fészek 

 sűrű náderdőben tavalyi nádtarlókon állott, 

 szép csésze alakú volt, s régi nádlevelekből 

 volt összerakva. 



1897 júu. 8-án hasonlóan épült fészket 

 találtam ú. n. ördögkeringő (Eryngium) csomó 

 alatt, a melyet bizonyára a szél sodort oda. 



1898 máj. 22-én hasonlóan épült fészket 

 találtam ugyancsak ilyen ördögkeringő csomó 

 alatt, a melyet a vízi guvatok bizonyára szin- 

 tén csak a védő tető kedvéért raktak oda, 

 mert egyébként igen könnyen hozzáférhető 

 helyen állott. 



1899. ismét több fészket találtara. 



Az egyik a tiszta náderdőben sűrű nád- 

 bokorban állott. Mély, szép kerek csészéje 

 hosszú keskeny nádlevelekkel és fűszálakkal 

 kirakva. 



Egy másik, nedves, náddal és vad pasztinák- 

 kal benőtt talajon állott sűrű jiasztinákbokor- 

 ban. Az építési anyag túlnyomóan i)asztinák- 

 levelekből s csak néhány nádlevélből állott. 

 Csészéje igen sekély. A tojásokat a vizipoczok 

 rágta ki. Ugyanez a sors érte néhány Galli- 

 nula chloropus, Ardetta minuta és Anas bos- 

 chas fészkét is ezen a környéken, a mely 

 egyébként igen kedvező fészekterület lett volna. 



A ^^zipoczoknak ezt a garázdálkodását, a 

 mely leginkább a vízi guvatokat siijtja. az 

 egész területen észleltem. Oly alaposan végzi 

 irtó munkáját, hogy alig van némi természetes 

 szaporulat. A megrágott tojások túlnyomó nagy 

 részben a fészekben fekszenek, esetleg annak 

 közelében. Habár abban az időben Circus 

 aeruginosus is elég gyakran fészkelt a vidé- 

 ken — a míg ' állhatatos tojáspusztításaim 

 következtében jobb vidékre nem üldöztem őket 

 egyéb madaraink megmentése érdekében — 

 mégse tulajdoníthattam ezeket a tojáspusztí- 

 tásokat nekik, hantim tisztára csak a vízi- 

 poczoknak, mert a guvatfészkek úgy vannak 

 elhelyezve, hogy azokat csak a bujkáló vizi- 

 poczok érheti cl. 



1900 máj 20-án 11-es fészekalj. A fészek 

 a jjart szélén szárazföldön, de nád között. 



legeiiheit hatte, liau und Lage ihres Nestes 

 zu beobachten. Meine kurzgefassten diesbezüg- 

 lichen Erfahrungen gebe ich in Folgendem. 



Am 4. Juni 1897 ein Gelege mit 9 Eiern. 

 Nest schön napfförniig aus trockenen Kolir- 

 blättern erbaut im dichten Rohrvvalde auf alten 

 Rohrstoj)peln stehend. 



Am 8. Juni ein ebenso erbautes Nest, aber 

 unter einer sogenannten Windhechse (Eryn- 

 gium) stehend, welche wahrscheinlich vom 

 Winde dorthin getrieben wurde. 



Am 22. Mai 1898 fand ich ein ganz ähnli- 

 ches, ebenfalls unter einer solchen Windhechse, 

 welche sicher nur des Schutzdaches wegen 

 zum Nistplatz erkoren wurde, da der Ort 

 ansonsten sehr leicht zugänglicli war. 



Im Jahre 1899 fand ich wieder mehrere Nester. 



Eines stand im reinen Rohrwalde in einem 

 dichten Rohrbusche. Das Nest war aus schma- 

 len langen Rohrblättern und einigen Grashal- 

 men hergestellt, war tief und schön napfförniig 

 gerundet. 



Ein anderes befand sich auf einem mit 

 Rohr und wildem Pastinak bestandenen Ter- 

 rain in einem dichten l'astinakbusche. Nest- 

 materiale war zum grössten Theile Pastinak 

 und einige Rohrblätter. Mulde sehr seicht. 

 Das Gelege wurde von den Wasserratten zer- 

 stört. Demselben Schicksale fielen auch die 

 Nester anderer Arten, wie Gallinula chloropus, 

 Ardetta minuta und Anas bosclias in der iiäcli- 

 sten, ansonsten sehr günstigen Umgebung, 

 anheim. 



Diese Plünderungen der Wasserratten, welche 

 hauptsächlich die Wasserrallen treil'en, beob- 

 achtete ich auf dem ganzen Gebiete. Dieselben 

 werden so gründlich betrieben, dass an ciiu' 

 natürliche Vermehrung kaum zu denken ist. 

 Die angefressenen Hier liegen zum grössten 

 Theile im Neste, odt^r mehr oder minder von 

 demsellien entfernt. Obwohl damals Circus 

 aeruginosus ebenfalls noch ziemlicli häufig 

 bei uns brütete — bis ich dieselben im Inter- 

 esse unserer Kleinvögel durch beharrliches 

 Eiervernichten vertrieb — konnte ich diese 

 Plünderungen doch nicht ihncui, sond(M'n aus- 

 schliesslich den Wasserratten zuschreiben, da 

 dit; Rallennester so angelegt sind, dass die- 

 selben nur von den überall durclisclilii|)t'enden 

 Wasserratten erreicht werden können. 



Am 20. Mai fand ich eines mit 11 Eiern 

 belegt. Es befand sich ganz am Rande des 



