220 



ölyvet, mikor az més oly messze volt. hogy 

 nekem, a ki tigyeltem, még föl se tűnt. 



K08ZTKA László. 



schon flamals wahrnahm, als derselbe noch so 

 weit war, dass ich ihn, trotzdem ich scharf 

 beobachtete, noch nicht erspähen konnte. 



LaDISLAUS V. KOSZTKA. 



Az Alauda cristata L. részleges albiniz- 

 musa. Ez év nyarán a berzászkai erdőgondnok- 

 ságtól oly biibos-pacsirtát kaptnnk, melynek 

 feje s egész hátoldala chlorochroisztiknsan 

 kifakult, szárnya és hasi oldala pedig hófehér. 

 Csőre és lába is feltűnően világosszinü. Azért 

 tartjuk ez esetet felenüitésre méltónak, mert 

 az albinizmus e fajnál csak nagyon ritkán 

 észlelhető. Ennek oka az is lehet, hogy az 

 ilyen, védöszinezetére nagyon is rászoruló 

 madárfajnak fehértollú, tehát messziről is 

 szembeötlő egyedeit hamar elfogják a raga- 

 dozó madarak. Az is hátrányukra válik, hogy 

 áruló színezetüknek nincsenek tiulatában s a 

 rablómadár közeledtére, tapasztalat szerint, 

 nem gyors röptiikkel és elbúvással, hanem 

 földszínű társaik m(')djára, egyszerű inegla|julás- 

 sal reagálnak. 



M. 0. K. 



II. Fauiiisxtika. 



A fürj pusztulása a fogoly terjeszkedése 

 következtében. 



Kérdés a M. 0. K.-hoz. 

 Minthogy a M. 0. K. van leginkább abban 

 a szerencsés helyzetben, hogy az ország külön- 

 böző pontjairól a madárállomány kedvező vagy 

 kedvezőtlen állásáról kellő adatokat tud sze- 

 rezni és adni, azért innen kérek szívi^s föl- 

 világosítást arról, vájjon minek tudható be 

 az az elszomorító tény, hogy egyes helyekről 

 alig egy-két évtized óta majdnem teljesen ki- 

 j)usztult a fürj ? 



Eddigi csekély tapasztalataim azt a gondo- 

 latot ébresztették föl bennem, hogy a fürjet 

 a fogoly szorítja ki. Támogathatom ezt a követ- 

 kező tényekkel, líékés megyébeii manajiság 

 a fürj ritkaságát talán a vonulás idején néha 

 felbukkanó erdei szalonka ritkaságához lehetne 

 hasonlítani, ellenben a fogoly néhány évtized 



Tlieihveiser Albinisuuis von Alauda eri- 

 stata, lm Sommer dieses Jahres erhielten wir 

 von der Forstbehörde in Berzászka eine Hau- 

 l)enlt^rche mit chhu'ochroistischem Kopfe und 

 Kücken, während die Flügel und die Unter- 

 seite rein weiss waren. Öclinabel und Fusse 

 waren ebenfalls sehr hell. Wir erwähnen die- 

 sen Fall deshalb, weil der Albinismus bei 

 dieser Art sehr selten ist. Die Ursache dieser 

 Seltenheit kann vielleicht aucli darin liegen, 

 dass die weissgefärbten, also schon von Wei- 

 tem auffallenden Individuen dieser der Schutz- 

 farbe sehr bedürftigen AYt. alsliald den Raub- 

 vögeln zum Opfer fallen. Es gereicht denselben 

 das zum Nachtheile, dass sie sich ihrer ver- 

 rätherischen Färbung nicht bewusst sind und 

 sich deshalb bei Erscheinen eines Raub- 

 vogels laut Erfahrung nicht durch schnelles 

 Wegfliegen oder Verljergen, sondern nach x\rt 

 und Weise ihrer erdfarbigen Genossen, durch 

 einfaches riaitdrücken zu retten suchen. 



ü. 0. C. 



IL Faun ist il>. 



Die Abnahme der AVachtel durch Ver- 

 mehrung des Rebhuhnes. 



Eine Frage an die U. (>. C. 



indem in erster Linie die U. 0. C in der 

 günstigen Lage ist, von den verschiedensten 

 Gebieten des Landes Berichte über den gün- 

 stigen oder ungünstiííen ^'ogelbestand zu er- 

 heben und zu bieten, so bitt(^ ich hier um 

 gütige Auskunft, welchen Einfbissen die trau- 

 rige Thatsaclie zuzuschreiben ist, dass aus 

 einzelnen Gegenden die W'aclitel seit kaum 

 ein-zwei Decennien fast gänzlich verschwun- 

 den ist. 



Meine ))isherigen wenig(>u Erfahrungen Hes- 

 sen in mir ik'n ÍTíídanken reifen, dass die 

 Wachtel \(ui dein lU'bliiilinc verdrängt wird. 

 Ich kann diese .\nnahmc ihirch folgeiKh' 'PJiat- 

 saclien bekräftigen. Im Comitate Hékés könnte 

 man heutzutage die Seltenheit der Wachtel 

 Hilf (h'ijt'iiigeii (1er W'aldsclmepfe vergleichen, 



