237 



Dr. Levander K. M. : Allatpliaeiiologiai 

 meglig.velések Fiimországhaii az lí)03. évben. 



Helsingfors 1905. 



Úgylátszott, hogy az 1749-el kezdődő finn- 

 országi phaenologiiii megfigyeléseknek a köz- 

 lése DR. MoBERG A. halálával véglegesen meg- 

 szűnt. MoBERíi, a ki majd egy félszázadon át 

 kevés elismerés daczára is ritka önzetlen 

 buzgósággal működött ezen a téren, az 1894-iki 

 é\'folyammal befejezte közléseit s utána már 

 csak az 1895-iki látott napvilágot Ötenroos 

 K. E. kiadásáljan. Ilymódon szinte bizonyos 

 volt, hogy a magukra hagyott megfigyelők 

 idővel abbahagyják majd működésüket, s hogy 

 Finnország, a mely odáig minden phaenologiai 

 korszakhoz szolgáltathat többnyii'e igen megbíz- 

 ható egyidejű megfigyeléseket, éppen alegiijabb 

 időben, a mikor az ornitiiopliaenologia ismét 

 erősen nekilendült, nem lesz majd képviselve 

 egyidejű megfigyelésekkel. Ez mindenképen 

 igen sajnálatra méltó dolog lett volna, nemcsak 

 a finn pliaenologia dicsőséges múltjára való 

 tekintetből, hanem a terület exponált hely- 

 zetére való tekintetből is. 



Annál örvendetesebb, hogy ezeket a közlés- 

 ben beállott szünet daczára is továbl) folytatott 

 megfigyeléseket ismét hozzáférhetőkké tették 

 a kutatás számára, s ezért dr. Levander K. M.-t 

 teljes elismerés illeti. Összesen 50-nél állomás 

 van, a melyek közül a legészakibb fekvésűek 

 túl vannak a 68-ik szélességi fokon. Minden 

 állomás földrajzi koordinátáldcal van ellátva. 

 úgy liogy az eléggé tetemes anyag a föl- 

 dolgozási'a alkalmas formában van a jövő 

 kutató számára közreadva. 



Dr. Levandrr K. M. levélbeli értesítése sze- 

 rint a még hiányzó 1896 — 1902-iki évfolya- 

 mok is megjelennek még, s a jövő évfolyamok 

 ezentvil rendszeresen kiadatnak. Érdemes és a 

 finn phaenoldgia múltjához mélt('i munka lesz, 

 a melyet örömmel kell üdvözölni. Újabb ki- 

 bővítése az észak-európai megfigyelő hálózat- 

 nak, a melyből most már csak Norvégia hiány- 

 zik, hogy teljes legyen. 



Dr. K. M. Levander: Tierpliaenologi.sche 

 Beobachtungen in Finnland lî(03. Helsing- 

 fors 1905. 



Die Publication der jnit 1749 beginnenden 

 phaenologischen Beol)achtungen in Finnland 

 schien mit dem Tode von Dr. A. Moberg, der 

 trotz geringer Anerkennung fast ein hall)es 

 .lahrhundert lang, mit seltenem selbstlosen 

 Eifer auf diesem Gebiete arbeitete, ihren 

 Abschluss gefunden zu haben. Der letzte von 

 Moberg pnblicirte Jahrgang war 1894, ausser 

 diesem ersciiieu noch der .Jahrgang 1895 von 

 K. E. Stenroos, seitdem nichts. Es war somit 

 fast mit Sicherheit voi'auszuseheu, dass die 

 auf sich überlasseneu Beobachter mit der Zeit 

 ihre Thätigkeit aufgeben werden, und dass 

 Finnland, wo bisher für jede phaenologische 

 Periode fast durchgehend sehr verlässliche 

 simultane Beobachtungen vorhanden waren, 

 gerade in der neuesten Zeit, wo die Ornitho- 

 phaenologie in starkem .\ufschwunge l)cgrififeu 

 ist, keine simultanen Beobachtungen liefern 

 wird. Es wäre dies nicht nur mit Hinsicht 

 auf die glorreiche Vergangenheit der finni- 

 schen Phaenologie, sondern auch mit Hinsicht 

 auf die exponirte Lage des Gel)ietes sehr zu 

 dauern gewesen. 



Umso erfreulicher ist es, dass diese trotz 

 längerer Publicationspause bis jetzt ununter- 

 brochen fortgeführten Beobachtungen der Be- 

 nützung wieder zugänglich gemacht werden, 

 und gebührt Dr. K. M. Levander dafür die 

 vollste Anerkennung. Es sind im Ganzen über 

 50 Stationen in Thätigkeit, von welchen die 

 nördlichsten über dem 68. Breitengrad liegen. 

 Jede Station ist mit den geographischen 

 Coordinaten versehen und somit ist das ganze, 

 ziemlich reiche Beobachtungsmateriale in einer 

 zur Bearbeitung geeigneten Form der künf- 

 tigen Forschung zugänglich gemacht. 



Laut brieflicher Mittheilung von Dr. K. M. 

 Levander werden auch die nocli fehlenden 

 Jahrgänge 1896-1902 erscheinen, und wird 

 die Pul)lication der künftigen Jahrgänge fort- 

 gesetzt werden. Es ist dies ein verdienst- 

 volles, der Vergangenheit der finnischen 

 Phaenologie würdiges Vorhaben, welches mit 

 Freude begrüsst werden muss. Es bildet dies 

 eine neue Erweiterung des nordeuro])äischen 

 Beobachtungsnetzes, aus welchem nunnielir nur 

 nodi Norwegen fehlt, um vollständig zu sein. 



