243 



Nyilatkozat. 



Azon a téren, melyen a madárvonulás okait 

 ('■s lefolyását niaiíyarázzák, Németországban a 

 lejiújabban élénk tevékenység észlelhető, a 

 minek csak örülhetünk. Bizonyos pnbliká- 

 cziókra azonban mindenesetre ráfér a komoly 

 szó; ezt már az a körülmény is bizonyltja, 

 hogy e komoly szó kimondására éppen Német- 

 ország hívja fel gyakran a M. 0. Központot. 

 A felhívások különösen Grabber Curt művére : 

 „Der Zug der Vögel. Eine entwickelungs- 

 geschichtliche Studie, Berlin 1905." továbbá 

 DuscKER HAN8-jmk a göttingeni Petsche-Lebarre 

 alapítvány díjával kitüntetett „Wanderung der 

 Vögel. Jena 1905" czimü pályaLratára vonat- 

 koznak. 



Mindenekelőtt azt jelentem ki, hogy önhitt- 

 ség volua részünkről, ha egy igazán nagy, 

 kereken hatvan milliónyi, ősi culturájií nemzet 

 fölött akarnánk ítélkezni. Egy il^en óriási 

 intellektuális hatalom önmagában is előbb- 

 utólilj megtalálja mindennek a korrektivumát. 

 minden bizouynyal;* ez az egyik szempont. 

 A másik az, hogy ilyen óriási tömegből min- 

 denre akad ember, olyan is, a ki jó könyvet, 

 de olyan is, a ki rosszat Ír ; végre olyan is, 

 a ki ezeket a könyveket megveszi; a harmadik 

 szempont pedig az, hogy a könyvírás terén 

 a szerzőnek egyéni szabadságához való jogát 

 el kell ismernünk s azt tiszteletben kell tar- 

 tanunk. 



Elvégre is, ha Graeser C. úrnak azt a tételt 

 tetszik felállítani, hogy a „inadárvonulásnál a 

 „miért" kérdése lényegéhen philosophiai dolog, 

 a mely nem a még olg sok reszletmegfigijeh's {!) 

 alapján, hanem csakis a megállapított álta- 

 lános téngehhöl {!!} folyó logikai következte- 

 tések alapján oldható meg" ; más szóval : ha 

 neki ama régi időjósok álláspontjára tetszik 

 helyezkedni, a kik pl. szintén a szimultán 

 részletmegfigyelések, tehát tények ismerete és 

 feldolgozása nélkül is philosophiailag oly szé- 

 pen jövendölték meg az időjárást, a mint azt 

 a régi naptárakban s a csíziókban találjuk 

 — ehhez egyéni joga van. S ha művének 



* Geyr vou Schweppenburg báró már hozzá is lá- 

 tott. M. 0. K. 



Erklärung. 



Auf dem Gebiete der Erläuterungen der 

 Ursachen und des Verlaufes des Vogelzuges 

 ist in Deutschland in neuester Zeit eine rege 

 Thätigkeit zu bemerken, was j nur sehr er- 

 freulich sein kann. Was aber gewisse Publi- 

 kationen anbelangt, so ertragen diese jeden- 

 falls ein ernstes Wort ; das beweist schon 

 der Umstand, dass die U. 0. C. eben von 

 Deutschland aus häufig angegangen wird die- 

 ses ernste Wort auszusprechen. Die Auf- 

 forderungen betreffen besonders die Arbeiten 

 von Gurt Grabber : „Der Zug der Vögel. 

 Eine entwickluugsgeschichtliche Studie. Ber- 

 lin 1905" und die mit dem Preise der Petsche- 

 Lebarre-Stiftung zu Göttingen ausgezeichnete 

 Preisschrift von Hans Duncker „Wanderzug 

 der Vögel. Jena 1905." 



Vor allem sei erklärt, dass es unsererseits 

 Anmassung wäre, über litterarische Produkte 

 einer alten, wahrhaft grossen Cultur-Nation 

 von ruud sechzig Millionen zu Gericht sitzen 

 zu wollen. Eine so riesige intellektuelle Ge- 

 walt findet früher oder später in sich für 

 Alles das Correctiv, ganz gewiss ; * das ist 

 der eine Gesichtspunkt. Der zweite ist, dass 

 sich in einer so riesigen Masse am Ende 

 für Alles Menschen finden, auch solche, die 

 gute und auch solche, die schlechte Bücher 

 schreiben, endlich auch solche, welche diese 

 Bücher kaufen ; und der dritte Gesichtspunkt 

 ist, dass man beim Bücherschreiben das Recht 

 des Auetors zur individuellen Freiheit an- 

 erkennen und respektiren muss. 



Am Ende, wenn es Herrn Gurt Grabber 

 gefällt, den Satz aufzustellen, dass „beim 

 Vogelzuge die Frage nach dem „Warum" 

 eine wesentlich phUosoiihische" ist, die sich 

 „nicht durch Zusammenstellung noch so vieler 

 Einzelbeobachtungen {!), sondern nur logisch 

 durch Schlussfolgerungen aus feststeheuden 

 allgemeinen Thatsachen {!!)" lösen lässt; an- 

 ders ausgedrückt : wenn es ihm beliebt, sich 

 auf den Staudpunkt der alten Wetterpropheten 

 zu begeben, die ja auch ohne Kenntniss und 

 Bearbeitung — z. B. der simultanen — Ein- 

 zelbeobachtungen, also Thatsachen, das Wet- 

 ter so schön philosophisch vorhersagten, wie 



" Frh. Gbyr von Schweppenburg hat sogar schon 

 begonnen. U. 0. C. 



31* 



